УХВАЛА

04 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 200/2385/21-а
адміністративне провадження № К/9901/26951/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:          
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23  червня 2021  року в частині стягнення витрат на правничу допомогу у справі №  200/2385/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати заборгованості з пенсії за період з 01.07.2016 по 30.09.2018 в сумі 72  773,16  грн.;
- стягнути заборгованість з пенсії за період з 01.07.2016 по 30.09.2018 в сумі 72  773,16  грн.;
- стягнути моральну шкоду в сумі 2  000  грн.;
- стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 10  125  грн. (в разі складання відповіді на відзив - 11  625  грн.).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12  квітня 2021  року адміністративний позов задоволено частково - визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо невиплати заборгованості ОСОБА_1 з нарахованої пенсії за період з 01.07.2016 по 30.09.2018 в розмірі 72  773,16  грн. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену пенсію за період з 01.07.2016 по 30.09.2018 у розмірі 72  773 (сімдесят дві тисячі сімсот сімдесят три) гривні16 (шістнадцять) копійок. В частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць рішення суду виконується негайно. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 10  000 (десять тисяч)  грн. 00  коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23  червня 2021  року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12  квітня 2021  року у справі №  200/2385/21-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати в частині судових витрат на правничу допомогу.
Прийнято нову постанову в цій частині:
- стягнуто за рахунок бюджетних Управління Пенсійного фонду України у м.  Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1  500  грн. (тисяча п`ятсот гривень 00  копійок).
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454  грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Посилаючись на порушення норм процесуального права у випадку, якщо судом апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №  755/9215/15-ц, об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №  910/13071/19, об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №  922/445/19, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23  червня 2021  року, збільшити розмір стягнутих за рахунок бюджету Управління Пенсійного фонду України у м.  Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу з 1  500  грн. до 16  875  грн.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13  КАС України.
Відповідно до статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Отже, при вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23  червня 2021  року у справі №  200/2385/21 в частині стягнення витрат на правничу допомогу вирішальним є питання можливості касаційного оскарження ухвалених у справі судових рішень.
Згідно частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
З касаційної скарги вбачається, що предметом розгляду в цій справі є оскарження бездіяльності відповідача щодо невиплати заборгованості з нарахованої пенсії.
Справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності та розглянута судами попередніх інстанцій в порядку спрощеного позовного провадження.
Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
На обґрунтування права на касаційне оскарження позивач посилається на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначаючи, що дана касаційна скарга має виняткове значення для скаржника, оскільки через неправомірну відмову у стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу, на позивача, як на пенсіонера та внутрішньопереміщену особу з тимчасово окупованої території, був покладений надмірний тягар, що сильно погіршило майновий стан. Вказує, що без справедливої компенсації відповідачем витрат на правову допомогу, позивач вимушена буде сплатити грошові кошти на правову допомогу, у зв`язку з необхідністю захисту своїх прав, порушених органом пенсійного фонду України.
Крім того, скаржник як на підставу касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції покликається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, а саме  -  судом в оскаржуваному рішенні застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить посилання на підстави непогодження з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів.
Характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у цій справі, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Отже, оскільки ця справа є справою незначної складності в силу приписів пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України, заявником наявність підстав, передбачених пунктом 2  частини п`ятої статті 328 КАС України не доведена, тому обґрунтуванням підстав оскарження судових рішень, визначеним частиною четвертою статті 328 КАС України колегія суддів оцінки не надає.
Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23  червня 2021  року в частині стягнення витрат на правничу допомогу у справі №  200/2385/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати заявнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                            Л.В. Тацій
Суддя                                                                                А.Ю. Бучик
Суддя                                                                                С.Г. Стеценко