КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
1[1]

Справа № 753/18404/20
Провадження № 33/824/253/2021 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП      
    
П О С Т А Н О В А
Іменем   України
 
01 лютого 2021 року                                                                                        м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2020 року,
 
в с т а н о в и в :
 
Відповідно до постанови суддіДарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2020 року, 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі  шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
             Цією ж постановою, стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.
Як встановлено постановою судді, 29 серпня 2020 року о 07 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Архітектора Вербицького, 1 ОСОБА_1 керував автомобілем «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова. В порушення вимог п. 2.5 ПДР України  ОСОБА_1 відмовився пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1     ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2020 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, скасувати зазначену постанову та прийняти нову, згідно якої закрити справу за відсутністю складу і події правопорушення. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було дотримано вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки проведено розгляд справи та прийнято рішення, без належного та своєчасного повідомлення його про час і місце розгляду справи.
Крім того, зазначає апелянт про те, що станом на 04 грудня 2020 року він не отримував копію постанови суду від 20 листопада 2020 року, та дізнався про прийняте рішення випадково, звернувшись в суд першої інстанції про хід розгляду справи, оскільки 18.11.2020 року подавав клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату та бажання брати участь у розгляді справи.
В апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та грубим порушенням судом норм процесуального права, так як  ОСОБА_1 не вчиняв жодного адміністративного правопорушення, зазначає, що 29.08.2020 року, алкогольні напої не вживав та був тверезим, що підтверджується висновком медичного закладу, куди апелянт звернувся самостійно, на протязі двох годин, з моменту, як інспектор поліції повідомили йому про перебування з ознаками алкогольного сп`яніння. Натомість, апелянт зазначає, що патрульні поліцейські на місці зупинки транспортного засобу не запропонували йому пройти встановлений законом медичний огляд у медичному закладі «Соціотерапія», визначеному на проведення медичних оглядів для виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння. Також, апелянт зазначає, що самостійно звертався в даний медичний заклад «Соціотерапія», для визначення стану сп`яніння, але йому відмовили.  
           Звертає увагу апелянт і на те, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури, що у сукупності з іншими доказами, як вважає апелянт, свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що задоволенню підлягає лише клопотання апелянта про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , оскільки, приймаючи до уваги обставини, наведені в апеляційній скарзі, цей строк було пропущено з поважних причин.
Що ж стосується самої апеляційної скарги, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини 
ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме увідмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП була встановлена не тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від                    29 серпня 2020 року серії ДПР18 № 536830, який було складено щодо           ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а й на підставі наявних у справі письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та інших документів.
Враховуючи вищенаведені обставини та оцінюючи наявні у справі докази, суддя, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дійшла обґрунтованого висновку про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
При цьому, погоджуючись із висновками судді, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735). 
Як передбачено пунктами 2, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони  здоров`я. 
У відповідності до вимог, передбачених п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів та встановлених судом фактичних обставин справи, дозволяє зробити висновок про те, що водій транспортного засобу, в даному випадкуОСОБА_1 , у разі виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, за вимогою поліцейського, повинен був пройти огляд на стан такого сп`яніння у закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а оскільки  ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків, у відповідності до вимог законодавства, обґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.
З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 проте, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та що йому, як водію, не вручалося направлення на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у справі доказами, які були оцінені суддею відповідно до вимог ст. 252 КУпАП на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
У зв`язку з цим, доводи, наведені в апеляційній скарзі  ОСОБА_1 не можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак служити підставами для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 
 
п о с т а н о в и в :
 
Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2020 року, відповідно до якої  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                          
                                                                                                       С.О. Новов  

 

 

 

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Просалова О.М.