ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/8679/21
Головуючий в 1 інстанції: Рябцева М.С.
Провадження № 33/819/336/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року
       Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника Тихоши С.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 липня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 

в с т а н о в и в:

       Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 10.05.2021 року о 03.45 год., в м. Херсоні, на вул. І. Кулика, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою алкогольного тестера «Drager ARBH-0538» №6810, результати якого показали наявність алкоголю в крові в розмірі 1,91 % проміле. Медичний огляд фіксувався за допомогою технічного запису відеозапису. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).
       В апеляційній скарзі захисник Тихоша С.М. в інтересах ОСОБА_1 не погоджуючись з висновками суду першої інстанції вказує про порушення норм процесуального та матеріального права. В обґрунтування доводів зауважує про те, що в порушення вимог ч.5, 6 ст.266 КУпАП, п.п. 8,12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, в матеріалах справи відсутній підпис ОСОБА_1 у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 вказував про недовіру працівникам поліції та просив доставити його до медичного закладу для обстеження. Апелянт наголошує про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки складений в порушення вимог Інструкції. Зауважує про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що не вказує на те, що він перебував у стані сп`яніння. Відеозапис з нагрудної камери працівників поліції не досліджувався судом першої інстанції та не був приєднаний до матеріалів справи. Крім того, суд самостійно відшукав даний доказ.
Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

        ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, та його захисника Тихошу С.М. було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про їхню обов`язкову участь в апеляційному розгляді, не надходило. 

       Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

       Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

       Судом першої інстанції дотримано вищевказаних вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення. 

       Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а така само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.
       Пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
       За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
       Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського. 
       Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно із п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до розділу 1 п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р. за N1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).  
       Відповідно до п.2 Інструкції - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
       Згідно із п.6 цієї Інструкції - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних   технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
       За змістом зазначених вище правових норм, проведення медичного огляду в закладах охорони здоров`я допускається у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди водія з результатами такого огляду.

       Зазначені вище  вимоги закону  як поліцейськими  при складанні протоколу про адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо   ОСОБА_1 , так і судом першої інстанції при встановленні фактичних обставин справи, дотримано в повному обсязі.

       Судом першої інстанції встановлено, що 10.05.2021 року о 03.45 год., ОСОБА_1 в м. Херсоні, на вул. І. Кулика, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.

       Зазначені обставини, за яких ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, підтверджуються наступними доказами.
Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 411802 від 10.05.2021 р., в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, останнім допущено порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України, направленням на огляд водія транспортним засобом з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.05.2021 року, результатами огляду на стан сп`яніння проведеного за допомогою приладу «Драгер», тест № 1448 від 10.05.2021 року, деталі аналізу 1,91 %; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.05.2021 року, відеофайлами з нагрудних відео реєстраторів поліцейських, якими підтверджено обставини, за яких ОСОБА_1 було роз`яснено про необхідність проходження медичного огляду на стан сп`яніння як на місці за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest», так і у найближчому медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд на місці за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest». При цьому вимогу щодо надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на місці не заявляв, не заперечував щодо факту керування транспортним засобом, а також вживання алкоголю «вчора».
У зв`язку із цим, судом першої інстанції обґрунтовано було визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи захисника про те, що в порушення вимог п.п.8,12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, в матеріалах справи відсутній підпис ОСОБА_1 у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення порядку проведення огляду та у відповідності до ч.5,6 ст.266 КУпАП про його недійсність.
       Під час перевірки матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на місці зупинки шляхом застосування алкогольного тестера Драгер і за результатами такого огляду було виявлено наявність у ОСОБА_1 алкоголю в крові 1,91 %. З цими результатами ОСОБА_1 був згоден, про що поставив підпис у акті огляду, який наявний в матеріалах справи (а.с.7)
       Відсутність підпису ОСОБА_1 в направленні на огляд до медичного закладу жодним чином не вказує про порушення процедури його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, про що безпідставно вказує апелянт. 
       Жодними доказами не підтверджено те, що ОСОБА_1 не був згоден з результатами проведення огляду шляхом застосування пристрою Драгер та з цих підстав вимагав проведення огляду в медичному закладі, що також не вказує про порушення вимог ст.266 КУпАП при проведенні його огляду. 
       Захисником не обґрунтовано доводи про те, за яких підстав він указує про недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, а тому вони не заслуговують на увагу.
       Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена сукупністю наявних у справі доказів, а тому вмотивовано не прийнято до уваги доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом і посилання захисника на ці обставини жодним чином не спростовують правильність висновків суду та не доводять наявність істотних порушень, що стосуються факту встановлення складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ..
       Суперечать змісту судового рішення доводи захисника про те, що судом першої інстанції не було досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського та є надуманими вказівки апелянта про те, що вказаний доказ відшукано судом самостійно. 
       В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду першої інстанції для розгляду за відсутності вказаного доказу і суд витребував даний доказ за власною ініціативою для дослідження, а тому  доводи апелянта про неналежність та недопустимість доказів слід визнати неспроможними.
       Інших доводів щодо оспорювання фактичних обставин справи та незаконності судового рішення, апелянтом не наведено.
Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
У зв`язку з чим, доводи захисника про  невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи.        
       Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
       Отже доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є неспроможними. 
       Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
       Тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника Тихоши С.М. в інтересах  ОСОБА_1 , відсутні.
       Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну захисника Тихоши С.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 липня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо  ОСОБА_1  - залишити без зміни.
       
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду                (підпис)                        Ю.М. Гемма