У х в а л а
1 вересня 2021 року
м. Київ
Справа № 2-333/11
Провадження № 14-157звц21
Велика Палата Верховного Суду у складі
судді-доповідача Гудими Д. А.,
суддів Анцупової Т. О., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Єленіної Ж. М., Катеринчук Л. Й., Князєва В. С., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.
ознайомилася із заявою ОСОБА_1 (далі - заявник) про перегляд за виключними обставинами ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2021 року та постанови Сумського апеляційного суду від 8 червня 2021 року (далі - заява)
у справі за заявою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи - заявник, Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області (далі - Виконавчий комітет), про зміну способу і порядку виконання рішення та
в с т а н о в и л а:
20 липня 2021 року заявник звернувся до Великої Палати Верховного Суду із заявою, в якій просить:
-                     визнати незаконними та скасувати судові рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2021 року та Сумського апеляційного суду від 8 червня 2021 року;
-                     прийняти нове рішення про задоволення вимоги щодо зміни способу та порядку виконання рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 березня 2011 року або передати справу на розгляд суду першої інстанції;
-                     звільнити від сплати судового збору на підставі частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Наявність підстав для перегляду судових рішень у справі № 2-333/11 за виключними обставинами мотивував рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Бурмич та інші проти України» (Burmych and Others v. Ukraine) від 12 жовтня 2017 року за заявою № 49511/12, а також рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018 (3393/18).
21 березня 2011 року Роменський міськрайонний суд Сумської області ухвалив рішення у справі № 2-333/11 про часткове задоволення позову заявника до Виконавчого комітету, Державного комітету в справах ветеранів України про визнання бездіяльності щодо забезпечення житлом неправомірною та зобов`язання відповідачів надати житлове приміщення, а саме:
-                     визнав протиправною бездіяльність Виконавчого комітету щодо незабезпечення заявника та членів його сім`ї жилою площею протягом двох років із дня взяття на квартирний облік;
-                     зобов`язав Виконавчий комітет надати заявнику та членам його сім`ї житло для постійного проживання відповідно до норм житлової площі за рахунок такої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами державної виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій або за рахунок субвенцій з державного бюджету, протягом шести місяців з дня набрання чинності судовим рішенням;
-                     у задоволенні позову в іншій частині відмовив.
Оскільки рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 березня 2011 року не було виконане, позивач звернувся із заявою до ЄСПЛ, який 12 жовтня 2017 року ухвалив рішення у справі «Бурмич та інші проти України», у тому числі за заявою № 49511/12, яку подав заявник.
Через подальше невиконання рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 березня 2011 року, у лютому 2021 року відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та заявник звернулися до зазначеного суду із заявами про зміну способу та порядку виконання вказаного рішення.
25 березня 2021 року Роменський міськрайонний суд Сумської області постановив ухвалу, згідно з якою відмовив у задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та порядку виконання рішення цього суду від 21 березня 2011 року.
8 червня 2021 року Сумський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою змінив вказану ухвалу у резолютивній частині, доповнивши її реченням про відмову у задоволенні також і відповідної заяви, яку подав заявник.
30 червня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заявника на вказані ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 8 червня 2021 року через неможливість оскаржити ці судові рішення у касаційному порядку.
Відповідно до пунктів 1 і 2 частини третьої статті 423 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України) підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане, а також встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом.
Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини третьої статті 423 цього кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України; з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу, - особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, не пізніше тридцяти днів з дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного (пункти 4 і 5 частини першої статті 424 ЦПК України).
За змістом поданої до Великої Палати Верховного Суду 20 липня 2021 року заяви заявник просить переглянути ухвалені після прийняття рішення ЄСПЛ у справі «Бурмич та інші проти України» від 12 жовтня 2017 рокусудові рішення, а саме: ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 8 червня 2021 року. Дотримання під час ухвалення цих рішень вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ЄСПЛ у справі «Бурмич та інші проти України» не перевіряв.
Заявник не стверджує про наявність іншого, прийнятого на його користь, рішення ЄСПЛ, у якому цей суд встановив порушення національними судами конвенційних прав під час вирішення справи № 2-333/11 саме у частині ухвалення тих судових рішень, про перегляд яких заявник зараз просить Велику Палату Верховного Суду.
Отже, відсутні підстави вважати, що ЄСПЛ встановив порушення Україною міжнародних зобов`язань в ухвалі Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2021 року та постанові Сумського апеляційного суду від 8 червня 2021 року. Тому немає підстав для перегляду цих судових рішень за виключними обставинами за пунктом 2 частини третьої статті 423 ЦПК України.
Про відсутність підстав для перегляду за виключними обставинами рішень національних судів, дотримання вимог Конвенції під час ухвалення яких ЄСПЛ не перевіряв, Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала (див. зокрема ухвали від 20 березня 2018 року у справах № 462/1352/16-а, № 810/4266/14, № 813/6307/15, № 361/879/13-ц, № 1007/3489/12, № 826/3215/13-а, № 826/3215/13-а, від 10 квітня 2018 року у справі № 820/7334/13-а, від 22 травня 2018 року у справі № 243/9826/16-ц, від 26 червня 2018 року у справі № 243/2749/16-ц, від 4 вересня 2018 року у справі № 2-186 2004 року).
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду бере до уваги, що у рішенні у справі «Бурмич та інші проти України» ЄСПЛ не встановив порушення прав заявника під час вирішення справи № 2-333/11 і не зазначив про необхідність вжиття додаткових заходів індивідуального характеру шляхом повторного розгляду цієї справи. ЄСПЛ констатував системні проблеми на стадії виконання судових рішень, ухвалених національними судами, і вказав на необхідність контролю з боку Комітету Міністрів Ради Європи за виконанням державою її обов`язку за статтею 46 Конвенції, включаючи вжиття таких заходів загального характеру для виправлення ситуації, які може вимагати пілотне рішення ЄСПЛ задля надання захисту всім іншим потерпілим (існуючим або потенційним) від виявленого системного дефекту.
Заяву № 49511/12 ЄСПЛ вилучив із реєстру справ відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 37 Конвенції та передав до Комітету Міністрів Ради Європи, щоби її розглядали у рамках контролю за вжиттям державою заходів загального характеру у межах виконання рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року в справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine; заява № 40450/04), зокрема з надання відшкодування за невиконання або тривале виконання чинних рішень національних судів і погашення боргів за ними.
Оскільки заяви у справі «Бурмич та інші проти України», включно із заявою № 49511/12, ЄСПЛ передав до Комітету Міністрів Ради Європи для контролю за вжиттям державою саме заходів загального характеру, відсутні підстави для вжиття заходів індивідуального характеру на підставі рішення у справі Бурмич шляхом повторного розгляду справи № 2-333/11, включаючи відновлення у ній провадження (близькі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постановах від 20 березня 2018 року у справах № 2-3646/11, № 2-3862/11, № 2а-3259/11, № 2а-7995/11, № 2а-6455/11, № 755/18390/13-а, № 2а-9836/2011, № 359/9054/14-а, № 755/6694/15-а, № 362/985/14-а, № 2-3435/11, № 2-215/11, № 361/171/14-ц, № 2-252/12, № 361/171/14-ц, № 523/19438/14-ц, № 653/951/13-ц, від 21 березня 2018 року у справі № 2/593-16/131, від 28 березня 2018 року у справі № 2-428/11, від 3 квітня 2018 року у справах № 752/2392/17-ц і № 752/2392/17-ц, від 3 квітня 2018 року у справі № 2а-6873/11, від 10 квітня 2018 року у справах № 2-а-2515/209/12 і № 728/724/13-а, від 17 квітня 2018 року у справах № 2-1178/11, № 243/2748/16-ц та № 14/278, від 15 травня 2018 року у справі № 0529/5417/2012).
Заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстави, визначеної пунктом 1 частини третьої статті 423 ЦПК України, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій статті 425 ЦПК України, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частини перша та друга статті 425 цього кодексу).
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду могла би переглянути судові рішення за виключними обставинами з підстави встановлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якби Велика Палата Верховного Суду ухвалила рішення у справі № 2-333/11, згідно з яким змінила або скасувала рішення судів попередніх інстанцій, і це її рішення ще не було виконане. Проте у цій справі вона рішень не ухвалювала.
Отже, Велика Палата Верховного Суду не є судом, встановленим законом, за заявою про перегляд ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2021 року та постанови Сумського апеляційного суду від 8 червня 2021 року у справі № 2-333/11 за виключним обставинами з підстави встановлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у відкритті провадження за виключними обставинами за заявою слід відмовити.
Керуючись пунктами 1 і 2 частини третьої статті 423, частинами першою та другою статті 425 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
у х в а л и л а :
відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2021 року та постанови Сумського апеляційного суду від 8 червня 2021 року у справі за заявою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи -  ОСОБА_1 , Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області, про зміну способу та порядку виконання рішення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач	 	Д. А. Гудима	
Судді:          	Т. О. Анцупова	К. М. Пільков	
 	В. В. Британчук	О. Б. Прокопенко	
 	Ю. Л. Власов	В. В. Пророк	
 	Ж. М. Єленіна	Л. І. Рогач	
 	Л. Й. Катеринчук	О. М. Ситнік	
 	В. С. Князєв	В. М. Сімоненко	
 	Г. Р. Крет	І. В. Ткач	
 	Л. М. Лобойко	С. П. Штелик