Постанова
Іменем України
01 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 487/5655/20
провадження № 51-1069 км 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                            ОСОБА_1 ,
суддів                                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                            ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2020 року.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, від 10 липня 2020 року про закриття кримінального провадження відмовлено.
Не погоджуючись з указаним рішенням, ОСОБА_6 оскаржив його до апеляційного суду.
Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 26 листопада 2020 року відмовив ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2020 року та повернув апеляційну скаргу.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі   ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
На обґрунтування своїх доводів вказує, що 06 листопада 2020 року за його участю було постановлено та оголошено резолютивну частину ухвали слідчого судді, проте повного тексту ухвали, який було оголошено слідчим суддею 09 листопада 2020 року, він не отримував. Вказує, що з апеляційною скаргою звернувся лише 13 листопада 2020 року, оскільки копію ухвали не отримав та не був обізнаний з мотивами прийнятого рішення. У зв`язку з цим вважає безпідставними відмову суду апеляційної інстанції у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги. Стверджує, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України).
Позиції учасників судового провадження
Прокурор  ОСОБА_5  у судовому засіданні проти задоволення касаційної скарги заперечував та просив залишити оскаржене судове рішення без зміни.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали провадження за скаргою   ОСОБА_6 , колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доступ до правосуддя є одним з основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України і ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК України).
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 14 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно з пунктами 1, 2, 17 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, забезпеченню права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. 
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Правило дотримання строку на апеляційне оскарження має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити розгляд кримінальних проваджень упродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Однак ухвала Миколаївського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 не ґрунтується на наведених вимогах кримінального процесуального закону.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час розгляду скарги ОСОБА_6 , який був присутній у судовому засіданні, на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, від 10 липня 2020 року про закриття кримінального провадження було оголошено резолютивну частину ухвали слідчого судді, якою у задоволенні скарги було відмовлено. Повний текст ухвали слідчого судді було оголошено 09 листопада 2020 року за відсутності ОСОБА_6 . 
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді,  ОСОБА_6 13 листопада 2020 року звернувся з апеляційною скаргою на неї. У скарзі вказав, що не отримав копії ухвали, не був обізнаний з мотивами прийнятого рішення, тому просив поновити строк на апеляційне оскарження.
Проте апеляційний суд із посиланням на постанову об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18 відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернув апеляційну скаргу, при цьому зазначив, що оскільки ОСОБА_6 був присутній 06 листопада 2020 року під час оголошення вказаної ухвали слідчого судді, йому було роз`яснено порядок оскарження ухвали та оголошення її повного тексту, а строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді сплинув 11 листопада 2020 року, внаслідок чого підстави для його поновлення відсутні. 
Колегія суддів суду касаційної інстанції не погоджується із наведеним твердженням апеляційного суду та вважає, що суд формально зазначив про відсутність підстави вважати поважними причини пропуску ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для поновлення такого процесуального строку.
Так, згідно з правовим висновком, викладеним у вищевказаній постанові об`єднаної палати, у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 173 КПК України копія ухвали слідчого судді після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. 
За матеріалами кримінального провадження 06 листопада 2020 року ОСОБА_6 подав заяву з проханням надіслати йому копії повного тексту ухвали слідчого судді рекомендованим поштовим відправленням.
Разом з тим апеляційний суд не врахував, що ОСОБА_6 , звертаючись з апеляційною скаргою та порушуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначив, що її повного тексту він не отримав.
При цьому поза увагою суду апеляційної інстанції залишився той факт, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про отримання ОСОБА_6 копії ухвали слідчого судді, а згідно наявного у справі супровідного листа суду така копія була направлена лише 20 листопада 2020 року. 
Таким чином, апеляційний суд, розглядаючи клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, належним чином його не перевірив та не проаналізував, натомість зазначив, що наведені в клопотанні обставини не дають підстав для поновлення цього строку. 
Отже, під час розгляду провадження суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що за приписами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для його скасування з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, в ході якого суду необхідно врахувати наведене й ухвалити рішення відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу  ОСОБА_6  задовольнити.
Ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги ОСОБА_6  скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                      ОСОБА_3