Справа № 738/558/21 	Головуючий у 1 інстанції Слісар А. В. 	
Провадження № 33/4823/322/21 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 28 травня 2021 року, 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
     ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , працює ФОП, 
          притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, 24 квітня 2021 року, о 23 год. 45 хв., ФОП ОСОБА_1 у порушення постанови Кабінету міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року, допустив роботу кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться у АДРЕСА_2 .

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.1 ст.44-3 КУпАП. Вважає, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки в даному протоколі зафіксовано порушення особи, що не є суб`єктом вказаного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку. 

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 6 квітня 2000 року (зі змінами) визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 6 квітня 2000 року (із змінами), карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.9 ч.3 Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19  спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 (зі змінами та доповненнями), з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється «жовтий» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється проведення дискотек, робота розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування ( ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо) з організацією дозвілля, у тому числі проведення святкових заходів, банкетів, майстер-класів, публічних подій тощо. 

Як убачається з матеріалів справи, 24 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА 831483, згідно з яким, 24.04.2021 року, о 23 год. 45 хв., ОСОБА_1 у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою АДРЕСА_2 , допустив роботу закладу, чим порушив постанову КМУ № 1236 від 27.02.2021 року (зі змінами та доповненнями), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП.
При складанні даного протоколу ОСОБА_1 не заперечував викладені у ньому обставини, що підтверджується його власноручним записом (а.с.1).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій, і є одним із джерел доказів в силу положень ст.251 КУпАП.
Також, вищевказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , який підтвердив, що у приміщенні кафе святкували день народження його тестя близько 10 чоловік, свою вину визнав та вказував, що в подальшому під час карантину працювати не буде (а.с.2). 

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, оскільки ФОП ОСОБА_1 допустив роботу кафе, чим порушив положення Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року.

Доводи апелянта про те, що він не здійснював господарську діяльність, не є власником кафе, є безпідставними, оскільки не спростовують висновків суду, що ФОП ОСОБА_1 допустив роботу кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » всупереч  п. 9 ч.3 Постанови КМУ « Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236 (зі змінами та доповненнями).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , останній є власником кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вказані пояснення були безпосередньо підписані самим ОСОБА_1 , без будь-яких зауважень.
Таким чином, доводи ОСОБА_1 , що він не є відповідальною особою, повністю спростовуються матеріалами справи, які містять відомості від самого правопорушника про те, що він є власником кафе-бару, а тому здійснює організаційно-адміністративні функції.

Посилання апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Закону, не заслуговують на увагу, з огляду на таке. 
Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
При цьому, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вищевказаних вимогам Закону і містить у собі всі необхідні дані, в тому числі суть адміністративного правопорушення та норму Закону, яка передбачає відповідальність за дане правопорушення.
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.44-3 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 
При призначенні стягнення суд врахував ту обставину, що постановою Менського районного суду від 04 січня 2021 року ОСОБА_1 вже притягувався за аналогічне правопорушення та звільнявся від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з малозначністю діяння, проте належних висновків для себе не зробив та не припинив роботу закладу до закінчення обмежувальних карантинних заходів. 

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 28 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП - без змін.

           Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний