Постанова
Іменем України                    
 
01 вересня 2021 року
м. Київ                                                               
справа № 761/13299/20
провадження № 61-7100св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» на постанову Київського апеляційного суду від 25 березня 2021 року у складі колегії суддів: Мостової Г. І., Суханової Є. М., Сержанюка А. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до  Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» (далі - ОСББ «Золотоворітська») про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів. 
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подала клопотання про залишення без розгляду позовної заяви до ОСББ «Золотоворітська» про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів. 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСББ «Золотоворітська» про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів залишено без розгляду.
15 жовтня 2020 року ОСББ «Золотоворітська» звернулось до суду першої інстанції із заявою, у якій просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Золотоворітська» понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.
 
Короткий зміст судового рішення першої інстанції
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь                                   ОСББ «Золотоворітська» судові витрати на правничу допомогу адвоката                    у розмірі 15 000 грн.
Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до пункту 1 частини другоїстатті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. 
Відповідач для отримання правової допомоги користувався послугами адвоката та поніс відповідні судові витрати на правову допомогу, тому на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК Українипідлягає стягненню з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 25 березня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката                Санжаровської Т. В. задоволено.
Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від                        06 листопада 2020 року скасовано.
У задоволенні заяви ОСББ «Золотоворітська» про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.
У задоволенні заяви ОСББ «Золотоворітська» про розподіл судових витрат за розгляд справи у суді апеляційній інстанції  відмовлено.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу, згідно з процесуальним обов`язком доказування, необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Разом з цим заява не містить доводів відповідача, що витрати, здійснені ним, виникли внаслідок необґрунтованих дій позивача, та не вказано, внаслідок яких саме необґрунтованих дій позивача.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У квітні 2021 року ОСББ «Золотоворітська»подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою судді Верховного Суду від 26 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
У червні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2021 року вказану справу призначено до судового розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК Україниу разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Для отримання правової допомоги відповідач користувався послугами адвоката. Відповідно до додаткової угоди від 10 червня 2020 року № 33, укладеної між АО «Юридична компанія «Капітал» та ОСББ  «Золотоворітська», сторони домовились, що вартість робіт (надання послуг) відповідно до пункту 1 та 2 даної додаткової угоди, визначається в формі гонорару та розраховується в фіксованому розмірі - 30 000 грн.
Позивач власноручно підтвердив, що метою звернення до суду із позовною заявою було не визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Золотоворітська», оформлених протоколом від 28 грудня 2017 року № 93, а ознайомлення з відповідними документами.
Позивач мав можливість більш ніж три роки тому реалізувати своє право на ознайомлення із вказаними документами шляхом використання позасудових заходів врегулювання спору.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У червні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , у якому просила залишити постанову апеляційного суду без змін, оскільки вона прийнята при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга ОСББ «Золотоворітська» задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подано клопотання про залишення без розгляду позовної заяви до ОСББ «Золотоворітська» про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів. 
Згідно з частиною третьою статті 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.
Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про залишення її позову про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів без розгляду не свідчить про безпідставність та необґрунтованість її позову. Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як це її право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації.
Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Звертаючись до суду із заявою про стягнення витрат на правову допомогу, ОСББ «Золотоворітська» посилалося на частину п`яту статті 142 ЦПК України.
Установивши, що в поданій  ОСОБА_1 заяві не міститься доводів і доказів необґрунтованості дій позивача, апеляційний суд дійшов правильного висновку про безпідставність вимоги щодо відшкодування понесених  ОСББ «Золотоворітська» витрат на правову допомогу.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, натомість наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками апеляційного суду, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цьому випадку оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій по суті спору не спростовують, на законність та обґрунтованість їх судових рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного суду від 25 березня 2021 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                 Д. Д. Луспеник 
 
Судді:                                                                           І. А. Воробйова 
 
                                                                                       Г. В. Коломієць 
 
                                                                                        Р. А. Лідовець  
 
                                                                                        Ю. В. Черняк