УХВАЛА

12 серпня 2021 року  
Київ
справа №640/8596/21
адміністративне провадження №К/9901/26948/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.
перевірив касаційну скаргу представника приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 - адвоката Коваля Ростислава Олександровича на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22   червня 2021 року у справі № 640/8596/21 за позовом приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Приватний виконавець виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 04 лютого 2021 року, оформленого протоколом комісії № 52, в частині притягнення приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 (посвідчення приватного виконавця №0050 від 20 червня 2017 року), до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця;
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №528/5 від 12 лютого 2021 року, яким введено в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 04 лютого 2021 року про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього відповідного дисциплінарного стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця;
- зобов`язати Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного реєстру приватних виконавців України запис про припинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 04 лютого 2021 року, оформленого протоколом комісії №52, введене в дію наказом Міністерства юстиції України №528/5 від 12 лютого 2021 року.
Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:
- зупинення дії рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 04 лютого 2021 року, оформленого протоколом комісії № 52, в частині притягнення приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 (посвідчення приватного виконавця №0050 від 20 червня 2017 року), до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця до набрання законної сили остаточним рішенням суду по суті спору;
- заборони Міністерству юстиції України вводити в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 04 лютого 2021 року, оформлене протоколом комісії №52, в частині притягнення приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 (посвідчення приватного виконавця №0050 від 20 червня 2017 року), до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця до набрання законної сили остаточним рішенням суду по суті спору;
- заборони Міністерству юстиції України до набрання законної сили остаточним рішенням суду по суті спору вносити до Єдиного реєстру приватних виконавців України запис про припинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 04 лютого 2021 року, оформленого протоколом комісії №52, та наказу Міністерства юстиції України №528/5 від 12 лютого 2021 року про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього відповідного дисциплінарного стягнення.
02 квітня 2021 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено частково.
Зупинено дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 04 лютого 2021 року, оформлене протоколом комісії №52, про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, в частині застосування до приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця - до набрання законної сили рішенням по суті спору у справі.
В іншій частині заяви про вжиття заходів забезпечення позову - відмовлено.
22 червня 2021 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2021 року та ухвалено постанову наступного змісту.
У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено в повному обсязі.
На зазначену постанову суду апеляційної інстанції представником позивача подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 22 липня 2021 року.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає зазначити наступне.
В касаційній скарзі представником позивача зазначено, що вона подана на підставі пунктів 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження представник позивача зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано статтю 13 Конвенції про захист прав основоположних свобод при прийнятті оскаржуваного рішення без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15 липня 2021 року у справі № 320/5434/18, від 08 червня 2021 року  у справі №662/397/15-ц, від 12 травня 2021 року у справі №9901/32/21, від 28 квітня 2021 року у справі № 9901/123/21.
Проте, в касаційній скарзі заявник касаційної скарги акцентує увагу на витягах із зазначених постанов, проте не доводить, що правовідносини у цій справі та у справах № 320/5434/18, № 662/397/15-ц, №9901/32/21, № 9901/123/21 є подібними.
Суд зазначає, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
Так, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.
Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. 
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Таким чином, Суд вважає недоведеним наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
В касаційній скарзі представником позивача також зазначено, що вона подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження заявник касаційної скарги зазначає, що відсутній висновок Верховного суду щодо питання застосування норми матеріального права, а саме статей 44, 45 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» у взаємозв`язку з пунктом 1 частини першої статті 151 КАС України.
В касаційній скарзі представник позивача наголошує, що правові наслідки дисциплінарних стягнень у вигляді зупинення та припинення діяльності приватного виконавця суттєво відрізняються та не є тотожними, тому зазначене свідчить про необхідність надання правового висновку Верховним Судом щодо вказаних норм.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
Разом з касаційною скаргою представником позивача подано клопотання про зупинення виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22   червня 2021 року у справі № 640/8596/21 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Проте, як убачається з вимог пункту 4 частини першої статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем у порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 - адвоката Коваля Ростислава Олександровича на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22   червня 2021 року у справі № 640/8596/21 за позовом приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати із Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали справи № 640/8596/21.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Встановити строк для подачі заперечень на заяву про зупинення виконання судових рішень - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.В.  Шевцова
Судді                                                                                                     В.Е. Мацедонська
                                                                                                    С.А. Уханенко