ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 серпня 2021 року           справа №360/567/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Гайдар А.В., Сіваченка І.В.,
секретаря судового засідання Сізонова Є.С.
за участю представника відповідача: Макаренка С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року по справі №360/567/21 (суддя І інстанції Петросян К.Є., повний текст складено 28 квітня 2021 року у м. Севєродонецьк Луганської області) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Булавін» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

                                                      УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 12.10.2020р. № 0000040901 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 500 000,00 грн. (а.с. 1-11).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області №0000040901 від 12.10.2020 на суму штрафних санкцій у розмірі 500 000,00 грн. (а.с. 153-158).
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не було враховано, що пп.75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Застосування штрафних санкцій вважає правомірним, оскільки під час проведення перевірки було встановлено порушення позивачем частини восьмої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР від 19.12.201 - зберігання товарів (пального), а саме дизельного палива (важкі дистиляти) код УКТ ЗЕД 2710194300 в автоцистерні АТЗ 27384, державний номер НОМЕР_1 у кількості 1525 літрів за відсутності діючої ліцензії на право зберігання пального. Акт перевірки № 528/12-32/09-01/30733614 про результати фактичної перевірки був підписаний позивачем без зауважень та заперечень. Крім того, факт здійснення зберігання дизельного палива підтверджується резолютивною частиною постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 02.12.2020 у справі № 942/1263/20, згідно якої повернуто дизельне паливо у кількості 2426л., автоцистерну тип АТЗ№27384, автомобіль ( цистерна) ГАЗ 52 днз НОМЕР_1 (а.с. 162-169).
Позивач надав відзив у якому поти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.
В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Позивач до апеляційного суду не прибув.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ТОВ «Булавін» в установленому порядку зареєстровано в якості юридичної особи, код ЄДРПОУ 30733614, місцезнаходження: 92355, Луганська область, Новопсковський район, с.Булавинівка, вул.Совєтська, буд. 1. Види діяльності 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний) (а.с.125-128). 
Наказом ГУ ДПС у Луганській області від 17.09.2020р. № 912 на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.20.1.8 п.20.1 ст.20, п.п.20.1.10 п.20.1 ст.20, п.п.20.1.11 п.20.1 ст.20, п.п.20.1.13 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.5 п.80.2 та п.80.8 ст.80 Податкового кодексу України та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального було призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «Булавін» за адресою: Луганська обл., Новопсковський р-н, с.Булавинівка, вул. Корчагіна буд.6, терміном не більше 10 діб з 17.09.2020 (а.с. 77).
17.09.2020р. ГУ ДПС у Луганській області видано направлення на перевірку № 580 та № 581 начальнику та головному державному ревізору-інспектору відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно-перевірочної роботи, в яких міститься інформація про вручення керівнику ТОВ «Булавін» копії наказу від 17.09.2020 № 912, а також пред`явлення службового посвідчення та направлення на проведення перевірки (а.с. 78).
За результатами перевірки 22.09.2020р. ГУ ДПС у Луганській області складено акт № 528/12-32/09-01/30733614 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні зберігання пального, оптової і роздрібної торгівлі пальним (а.с. 79-81).
Перевіркою встановлено, що споруди, обладнання та ємності для зберігання пального за адресою: Луганська обл., Новопсковський р-н, с.Булавинівка, вул. Корчагіна буд. 6 , використовується на праві договору № 1, додаткової угоди № 2 від 01.4.2020 «Про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності», договору оренди № 2 від 01.04.2020, договору купівлі-продажу майна № 4 від 01.04.2020.
Постачання дизельного палива УКТ ЗЕД 2710194300 на адресу ТОВ «Булавін» здійснюється ТОВ «Дізель Стар» на підставі договору постачання №58 від 10.03.2020. Відповідно до АІС «Податковий блок» акцизні накладні форми «П» - постачання дизельного палива УКТ ЗЕД 2710194300 здійснено на адресу ТОВ «Булавін»: Луганська область, Новопсковський район, с.Булавинівка, вул. Корчагіна, буд. 6: 10.03.2020р. у кількості 2075,65 л, 23.04.2020р. - 2508,42 л, 14.09.2020р. - 2483,04 л. Фактичне постачання дизельного палива УКТ ЗЕД 2710194300 здійснено на адресу ТОВ «Булавін»: 10.03.2020р. у кількості 2075,65 л, 23.04.2020р. - 2508,42 л, 14.09.2020р. - 2483,04 л.
За адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Булавинівка, вул.Совєтська, буд. 1, дизельне паливо УКТ ЗЕД 2710194300 не зберігається за відсутності обладнання та умов для зберігання пального, за зазначеною адресою розташована адмінбудівля.
Дизельне паливо розвантажено за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Булавинівка, вул. Корчагіна, буд. 6 та зберігається в автоцистерні АТЗ № 27384 державний номер НОМЕР_1 . Дизельне паливо використовується виключно для потреб власного споживання. Відповідно до довідки від 17.09.2020 станом на 17.09.2020 залишки дизельного палива УКТ ЗЕД 2710194300 за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с.Булавинівка, вул. Корчагіна, буд. 6, в автоцистерні АТЗ № 27384, державний номер НОМЕР_1 у кількості 1525 літрів.
Перевіркою встановлено порушення позивачем частини восьмої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР від 19.12.201 - зберігання товарів (пального), а саме дизельного палива (важкі дистиляти) код УКТ ЗЕД 2710194300 в автоцистерні АТЗ 27384, державний номер НОМЕР_1 у кількості 1525 літрів за відсутності діючої ліцензії на право зберігання пального.
На підставі вказаного акта перевірки, 12.10.2020р. ГУ ДПС у Луганській області відносно ТОВ «Булавін» у відповідності до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, абзацу 8 частини другої статті 17 Закону України частини восьмої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВВ від 19.12.2015, винесено податкове повідомлення-рішення за № 0000040901 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 500 000,00 грн. (а.с. 98-99).
Позивачем 29.10.2020р. подано скаргу до Державної податкової служби України на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Луганській області від 12.10.2020р. № 0000040901, яка рішенням про результати розгляду скарги від 16.01.2021р. № 1089/6/99-00-06-03-02-06 залишена без задоволення (а.с. 44-53).
Допитаний в якості свідка керівник ТОВ «Булавін» ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що через сильне хвилювання він не побачив у наказі та направленні на перевірку адресу, за якою вона мала відбутися. Ніякою контрабандою він не займається і паливо не зберігає. Документи він підписував не читаючи їх змісту, пояснення надавав які були вигідні співробітникам податкової інспекції. Коли ТОВ «Булавін» закуповувало у ТОВ «Дізель Стар» паливо, то відразу розливали його до баків автомобілів, тракторів та інше, а коли був остаток розливали у ємності об`ємом, які дозволені для зберігання згідно чинного законодавства.
Допитаний в якості свідка у судовому засіданні начальник відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно-перевірочної роботи ОСОБА_2 суду пояснив, що до початку перевірки керівнику ТОВ «Булавін» були вручені копія наказу та направлення на перевірку. Під час перевірки була виявлена автоцистерна в боксі за адресу вул. Корчагіна, буд. 6, із характерним запахом палива. Сам суб`єкт господарювання надав довідку та пояснення, в яких не заперечував, що там паливо. Перевірка проведена згідно вимог діючого законодавства, зауважень від позивача з приводу цього не було. Після він запрошувався до ГУ ДПС у Луганській області для ознайомлення із актом перевірки, на який він заперечення не надав.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Згідно пп.19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
За змістом підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Контролюючі органи на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Згідно п.61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 ПК України.
За змістом абз. 1 пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно пп.75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Статтею 80 ПК України визначено порядок проведення фактичної перевірки, а саме:
- фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1);
- фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2);
- допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу(пункт 80.5);
- фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пункт 80.7);
- порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 80.10).
Пунктом 81.1 статті 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
Отже, виходячи з приписів наведених норм, фактична перевірка може здійснюватися контролюючим органом за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. У разі проведення перевірки в іншому місці ніж місцезнаходження суб`єкта, у наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку зазначається адреса об`єкта, перевірка якого проводиться.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, в наказі відповідача від 17.09.2020р. № 912 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Булавін» зазначена адреса: Луганська область, Новопсковський район, с.Булавинівка, вул. Корчагіна, буд. 6, за якою здійснюється постачання позивачеві дизельного палива та де знаходиться автоцистерна АТЗ № 27384, державний номер НОМЕР_1 .
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що наказ ГУ ДПС у Луганській області від 17.09.2020р. № 912 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Булавін» містить недостовірні відомості щодо місцезнаходження ТОВ «Булавін», що виключає підставу для проведення такої перевірки саме за адресою: с. Булавинівка, вул. Корчагіна, буд. 6, колегія суддів вважає помилковим.
Щодо правомірності застосування штрафу згідно абз.8 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР) колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, актом перевірки встановлено порушення позивачем частини восьмої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР, а саме - зберігання дизельного палива (важкі дистиляти) код УКТ ЗЕД 2710194300 в автоцистерні АТЗ 27384, державний номер НОМЕР_1 у кількості 1525 літрів за відсутності діючої ліцензії на право зберігання пального.
Відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.
Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.
За приписами статті 1 Закону №481/95-ВР: місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.
Крім цього, згідно зі ст.15 Закону №481/95-ВР для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; 
акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; 
дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
З вказаних вище положень законодавства колегія суддів доходить висновку, що отримувати ліцензію на право зберігання пального суб`єкт господарювання повинен тільки для стаціонарних цистерн/ємностей.
Суд зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу того, що паливні матеріали зберігались позивачем у стаціонарних цистернах/ємностях, що в свою чергу потребує наявності спеціальної ліцензії.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження права власності або права користування позивачем автоцистерною АТЗ № 27384, державний номер НОМЕР_1 .
В акті перевірки зазначено, що споруди, обладнання та ємності для зберігання пального за адресою: Луганська обл., Новопсковський р-н, с.Булавинівка, вул. Корчагіна буд.6, використовується на праві договору № 1, додаткової угоди № 2 від 01.4.2020 «Про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності», договору оренди № 2 від 01.04.2020, договору купівлі-продажу майна № 4 від 01.04.2020.
Проте, у акті приймання-передачі майна від 01.04.2020р. відсутні відомості щодо передачі позивачеві автоцистерни АТЗ № 27384, державний номер НОМЕР_1 .
Інших доказів відповідачем не надано.
Окрім того, висновок щодо зберігання пального без наявності відповідної ліцензії був зроблений відповідачем на підставі наданої позивачем довідки від 17.09.2020р. про залишки дизельного палива УКТ ЗЕД 2710194300, яка не містить в собі відомостей щодо знаходження цих залишків безпосередньо у автоцистерні АТЗ № 27384, державний номер НОМЕР_1 .
Судом також встановлено, що посадовими особами ГУ ДФС у Луганській області за фактом зберігання дизельного палива (код УКТ ЗЕД 2710194300) без ліцензії на право зберігання в автомобілі (автоцистерні) ГАЗ 52, державний номер НОМЕР_1 відносно керівника ТОВ «Булавін» ОСОБА_1 було складено протокол № 26 про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 02.12.2020 р. у справі № 942/1263/20, що набрало законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні керівника ТОВ «Булавін» ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено порушення позивачем вимог частини восьмої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позов.
За приписами частини 6 статті 78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
За таких обставин, посилання відповідача на резолютивну частину постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 02.12.2020 у справі № 942/1263/20, згідно якої повернуто ОСОБА_1 дизельне паливо у кількості 2426л., автоцистерну тип АТЗ№27384, автомобіль (цистерна) ГАЗ 52 днз НОМЕР_1 , колегією суддів не прийнято до уваги.
Колегія суддів також зазначає, що відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», випливає, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Таким чином, оскільки держава не виконала свій обов`язок із запровадження чіткого порядку отримання ліцензії у разі знаходження пального у пересувних місцях зберігання, що сприяло б юридичній визначеності у правовідносинах, які стосуються майнових інтересів суб`єктів господарювання, то негативні наслідки у вигляді штрафу не можуть покладатися на платника податків.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі №360/567/21 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі №360/567/21- залишити без змін.
Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 17 серпня 2021 року.
Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 17 серпня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 17 серпня 2021 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                 Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                       А.В. Гайдар

                                                                                                                          І.В. Сіваченко