П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/601/21	
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В лютому 2021 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі – відповідач), в якому просив (з урахуванням уточненої позовної заяви від 15.02.2021 року):
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування травня 2014 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 в період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 85200 грн. 54 коп. із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 року по 03.08.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3660,40 грн. відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3660,40 грн. за період з 01.03.2018 року по 03.08.2020 року включно в сумі 106516,53 грн. відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у період проходження ним військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалось не в повному обсязі, а саме: у період з 01.12.2015 року по 03.08.2020 року не в повному розмірі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення. На думку позивача, при обрахунку індексації відповідачем протиправно застосовано за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року базовий місяць травень 2014 року, а в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно для розрахунку індексації застосовано базовий місяць січень 2016 року, замість січня 2008 року. А у період з 01.03.2018 року по 03.08.2020 року включно мав застосовувати щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Миколаївського обласного військового щодо застосування травня 2014 як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року включно.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування січня 2016 як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2015 року включно.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січня 2008 року.
Відмовлено у задоволенні вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення в сумі 85200,54 грн., визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 03.08.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3660,40 грн., зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 03.08.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3660,40 грн. в сумі 106516,53 грн..
Відмовлено у встановленні судового контролю.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач у період з 29.03.2014 року по 03.08.2020 року проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 та був зарахований на грошове забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 , правонаступником якого є відповідач.
У період служби з 01.12.2015 року по 03.08.2020 року, на думку позивача, йому не в повному обсязі нараховувалась індексація грошового забезпечення.
11.11.2020 року позивачем було надіслано заяву до відповідача з проханням надати інформацію щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 03.08.2020 року.
24.12.2020 року за вх.№41529 відповідачем надано відповідь, в якій зазначено, що з січня 2016 року було здійснено підвищення грошового забезпечення військовослужбовцям за рахунок збільшення розміру премії, відповідно січень 2016 року рахується базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення майору ОСОБА_1 .. Індексація грошового забезпечення майору ОСОБА_1 за період з 29.03.2014 року по 31.12.2015 року було нараховано в сумі 6793,18 грн. та виплачено в сумі 1180,00 грн.. Для виплати заборгованості по індексації грошового забезпечення в сумі 5613,18 грн. ОСОБА_1 має право звернутись до суду. Базовий місяць для обчислення індексації - січень 2016 року.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою внесено зміни до п.5 Порядку №1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, у тому числі військовослужбовець. Враховуючи, що в грудні 2015 року тарифні ставки (оклади) не змінилися, тому підстави для обчисленні індексації грошового забезпечення позивачу з урахуванням базового місяця січень -відсутні. Таким чином, з урахуванням п.5 Порядку №1078 індексація грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року підлягає обчисленню з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, тобто січня 2008 року.
Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабміну України від 17.07.2003 року №1078 (далі - Порядок №1078).
Питання визначення індексу споживчих цін (фактично базового місяця) врегульовано п.5 Порядку №1078.
Відповідно до абз.1 п.5 Порядку №1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 29.01.2014 року №36, які діяли до 01.12.2015 року) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Відповідно до п.5 Порядку №1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, яка застосовується з 01.12.2015 року) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. 
Вищенаведене свідчить, що з грудня 2015 року змінено правове регулювання питання визначення індексу споживчих цін (фактично базового місяця), відповідно до якого його визначення за 1 або 100% пов`язано із, зокрема, підвищенням посадових окладів.
Абзацом 1 п.3 постанови Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013 передбачено, що:
міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Слід зазначити, що вказані дії по відношенні до військовослужбовців вчинено шляхом прийняття постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, та яка набрала чинності з 01.03.2018 року.
За таких умов, в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року встановлення індексу споживчих цін за 1 або 100% із прив`язкою до підвищення посадових окладів по відношенню до військовослужбовців стало неможливим, оскільки застосування п.5 Порядку №1078 в редакції Постанови №1013 слід нерозривно пов`язувати з фактом такого підвищення, яке мало відбутися після 01.12.2015 року.
Доводи позивача, що базовим місяцем для періоду з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року є січень 2008 року обґрунтовуються фактом прийняття постанови Кабміну України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року №1294, якою з 01.01.2008 року затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців, та яка діяла до дати набрання чинності постанови №704.
Судова колегія вважає дані доводи помилковими, оскільки ретроспективне поширення дії п.5 Порядку №1078 (в редакції постанови №1013) в частині визначення індексу споживчих цін за 1 або 100% (фактично базового місяця) із прив`язкою до встановлення посадових окладів постановою №1294, яка почала діяти за 8 років до зміни відповідного правового регулювання щодо встановлення такого індексу, є необґрунтованим та суперечить дії правових норм в часі.
Доводи апелянта, що до періоду з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року індекс споживчих цін за 1 або 100% (фактично базовий місяць) слід застосовувати січень 2016 року обґрунтовані посиланням на п.5 Порядку №1078, проте ІНФОРМАЦІЯ_2 жодним чином не доведено, що з початку 2016 року у позивача відбулося підвищення його посадового окладу.
Слід звернути увагу, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.
Абзацом 2 п.3 постанови Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013 визначено, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 (Офіційний вісник України, 2003 рік, №29, ст.1471).
Разом з тим, дію абз.2 п.3 Постанови №1013 слід нерозривно пов`язувати з абз.1 даного пункту, яким установлено, зокрема, міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати).
За таких умов, враховуючи, що нові розміри посадових окладів військовослужбовців встановлено Постановою №704 починаючи з березня 2018 року, а не з січня 2016 року то відсутні підстави стверджувати про необхідність обчислення індексу споживчих цін з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про помилковість доводів апелянта в частині визначення базовим місяцем січень 2016 року за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.
Разом з тим, неможливість встановлення індексу споживчих цін згідно нового правового регулювання через затримку прийняття Кабміном України Постанови №704, якою затверджено нові посадові оклади військовослужбовців, в тому числі позивачу, не має створювати для останнього негативних наслідків щодо неможливості отримання належної йому індексації грошового забезпечення.
На думку колегії суддів, належний обрахунок індексації грошового забезпечення військовослужбовців в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року можливо забезпечити шляхом застосування останнього базового місяця, який по відношенню до конкретної особи було встановлено згідно абз.1 п.5 Порядку №1078 в редакції, що діяла до 01.12.2015 року.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 29.03.2014 року №11 визначено, що майора ОСОБА_1 вважати таким, що з 29.03.2014 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків. 
Відповідно до п.10-2 Порядку №1078 (в редакції Постанови №1013) для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Судова колегія акцентує увагу, що реалізація внесених до п.10-2 Порядку №1078 (в редакції Постанови №1013) змін по відношенні до військовослужбовців напряму залежала від факту підвищення їх посадових окладів, що відбулося 01.03.2018 року, а тому застосування вказаної норми в зазначеній редакції також є обґрунтованим із вказаної дати.
Наведене свідчить, що до військовослужбовців, яких переведено з однієї військової частини в іншу, новоприйнятих, а також тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати неможливим є застосування п.10-2 Порядку №1078 (в редакції Постанови №1013) щодо встановлення місяця обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року.
На думку суду, затримка прийняття Кабміном України Постанови №704 створила ситуацію, за якої нівелювалася можливість визначення місяця початку обчислення індексу споживчих цін щодо вищенаведеної групи військовослужбовців згідно приписів п.10-2 Порядку №1078 (в редакції Постанови №1013), а тому єдиним способом вирішення спірного питання є застосування підходів встановлених п.10-2 Порядку №1078 в попередній редакції, що була чинною до 01.12.2015 року, а саме:
«Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації».
Як вбачається з матеріалів справи, останнім базовим місяцем при обрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період до грудня 2015 року було встановлено травень 2014 року.
З урахуванням вищенаведеного, судова колегія дійшла висновку, що для періоду з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року базовим місяцем при обрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 є травень 2014 року.
З матеріалів справи вбачається та не оспорюється позивачем, що за цей період йому було виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 854,36 грн..
Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідача щодо застосування травня 2014 року як базового для періоду з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з встановленням базового місяця січень 2008 року для періоду з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, що підтверджується вищенаведеними висновками суду апеляційної інстанції.
Щодо періоду з 01.03.2018 року по 03.08.2020 року, то судова колегія вбачає відповідність дій відповідача нормам чинного законодавства щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із встановленням фіксованої суми індексації у зазначений період з урахуванням абз.4 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, проте, з інших, ніж визначено судом першої інстанції підстав.
Як уже зазначалося з 01.03.2018 року набрала чинності постанова Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.
Таким чином, для оскаржуваного періоду з 01.03.2018 по 03.08.2020 включно індекс споживчих цін за 1 або 100 слід прийняти в березні 2018 року.
Статтею 4 Закону України №1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина перша статті 4 із змінами, внесеними згідно із Законом №911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинності 01.01.2016).
Згідно офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 2018 року 100,0%, в липні 2018 року 99,3%, в серпні 2018 року 100,0%, в вересні 2018 року 101,9%, в жовтні 2018 року 101,7%.
Враховуючи зазначене, судова колегія дійшла висновку, що грошове забезпечення ОСОБА_1 в період з березня по листопад 2018 року індексації не підлягало.
Наявні в матеріалах справи витяги з розрахунково-платіжних відомостей підтверджують, що позивачу з грудня 2018 року по серпень 2020 року включно нараховувалась індексація грошового забезпечення.
При цьому, розмір здійснених виплат, розрахованих відповідачем в межах належної компетенції, свідчить, що при їх проведенні індекс споживчих цін за 1 або 100 ним прийнято в березні 2018 року, що відповідає приписам Порядку №1078.
Доводи апелянта, що починаючи з 01.03.2018 йому належить виплата фіксованої суми індексації грошового забезпечення в розмірі 3660,40 грн. не є обґрунтованими, оскільки їх сформовано на підставі помилкового трактування абз.4,6 п.5 Порядку №1078 здійсненого із врахуванням, що до 01.03.2018 обрахунок індексації ОСОБА_1 мав здійснюватися із врахуванням січня 2008 року як базового місяця.
Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також сформував висновки, що не відповідають обставинам справи, що відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції. 
Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки – задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року – скасувати.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 для обчислення індексації грошового забезпечення у травні 2014 року (базовий місяць).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.