ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 661/4976/20
Єдиний унікальний номер справи: 661/4976/20                        Головуючий у 1-й інстанції: Бойко М.Є.
Номер провадження: 33/819/227/21                                 Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі:
судді:                                                Калініної О.В.
при секретарях:                                 Литвиненко К.М., Ненько Д.С., 
       Зими Я.А., Джига С.Е.
за участю 
особи відносно якої складено 
адміністративний протокол 
про адміністративне правопорушення:         ОСОБА_1 
адвоката:                                        Самсона В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року піддано ОСОБА_1  за ч. 4 ст. 130 КУпАП адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, за ст. 124 КУпАП адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ст. 36 КУпАП піддано ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу 20400,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову від 22 лютого 2021 року в частині визнання винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Зазначає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення без додержання норм матеріального і процесуального права.
Апелянт вважає необґрунтованим висновок суду про те, що він 10.12.2020 року, о 02:40 годині, в м. Нова Каховка, рухаючись по автодорозі Благовіщенськ-Миколаїв, керуючи автомобілем VOLVO FH 13, д.н.з. НОМЕР_1 , заснув за кермом, внаслідок чого втратив контроль над керуванням транспортним засобом, а тому виїхав на праве узбіччя та скоїв зіткнення з автомобілем, який здійснив там зупинку - «Mirofret», д.н.з. НОМЕР_2 . 
Вказує, що в даний час не міг фізично перебувати в м. Нова Каховка, оскільки перебував за межами міста. , а посилання суду на те, що в результаті ДТП він скоїв зіткнення з іншим автомобілем безпідставне, так як автомобіль «VOLVO FH13» д.н.з. НОМЕР_1 та причіп «Mirofret» д.н.з. НОМЕР_2 є одним цілим , ніякого іншого автомобіля на місці ДТП не було.
В судовому засіданні він свою вину у скоєнні о ДТП 10 грудня 2020 року не визнавав, це питання взагалі судом не ставилося і не розглядалося. Однак суд в рішенні зазначив, що ОСОБА_1 не заперечував свою вину в дорожньо-транспортній пригоді яка відбулася за його участю 10 грудня 2020 року. При цьому судове засідання продовжувалося 5-10 хв. без фіксації судового засідання.
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що інспектором поліції під час складання постанови від 28 листопада 2020 року було грубо порушено порядок її складання, оскільки вказана постанова виносилась інспектором у патрульному автомобілі без участі водія.
Вказує, що його винуватість у скоєнні ДТП 28.11.2020 року не підтверджена ніякими доказами. Викладені у протоколі відомості не підтверджено, зокрема фото, відео фіксацією. Колесо відбійник вже раніше був пошкоджений невідомою особою, так як він неодноразово заїжджав на цю стоянку і бачив , що ця споруда була пошкоджена. 
Працівниками поліції не надано жодних доказів на підтвердження скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП. Висновок медичного закладу щодо сп`яніння ОСОБА_1 відсутній
З технічного відеозапису з боді камери інспектора поліції видно, що він не відмовлявся від проходження освідування для встановлення стану алкогольного сп`яніння, але поліцейські відмовилися везти його до лікарні для огляду на стан сп`яніння .
Винуу вчиненні цього правопорушення в суді першої інстанції не визнавав , і жодних пояснень про те, що вживав алкогольні напої після ДТП, як про те вказано у постанові, він не надавав.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та адвокат Самсон В.В. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Захисник надав пояснення до апеляційної скарги ОСОБА_1 , в яких зазначив , що судом неправильно встановлені обставини вчинених 28.11.2020 та 10.12.2020 року ДТП щодо місця їх вчинення , наслідків ДТП та фактично не врахував , що жодних доказів вчинення ДТП всупереч вимогам ст. 251, 255 КУпАП поліцейськими надано не було. 
Суд вказав у постанові , що жодних доказів невинуватості ОСОБА_1 суду не надано, тоді як обов`язок доведення винуватості особи покладено на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення.
Ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом після ДТП за її участю, алкоголю, наркотичних засобів . Само вживання підтверджується або газоаналізатором , або довідкою медичного закладу про стан сп`яніння . З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, що є його правом , проте поліцейські не доставили його до медичного закладу. Поліцейським не було виписане ОСОБА_1 письмове направлення на проходження медичного огляду на його вимогу, намагаючись ввести його в оману стосовно того , що в лікарні теж необхідно продувати алкотостер, здійснюючи на нього психологічний тиск та намагаючись спровокувати ОСОБА_1 на відмову від проходження перевірки на стан сп`яніння.
У разі відмови водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки працівник поліції ще не має права складати протокол за ст. 130 КУпАП . У такому випадку закон покладає обов`язок на поліцейського запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, чого зроблено не було. 
Послався на те, що судом не повно з`ясовані всі обставини справи , не дана належна оцінка доказам , що є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.
Мотиви Суду.
На підставі положень ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до приписів ст.280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 7 КУпАП гарантовано забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, зокрема: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності із законом.
       Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Із постанови видно, що суд визнав ОСОБА_2 винуватим у тому , що він:
28.11.2020 року, о 15:06 годині, рухаючись по автодорозі Київ-Одеса за кермом автомобіля VOLVO FH 13.440, д.н.з. НОМЕР_1 , на 231 кілометрі, не будучи уважним, не слідкуючи за дорожньою обстановкою та не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, скоїв наїзд на колесовідбійник, чим порушив вимоги п.п. 2.3, 13.3 ПДР України. У результаті ДТП транспортний засіб VOLVO FH 13.440 отримав механічні пошкодження.
10.12.2020 року, о 02:40 годині, в м. Нова Каховка, рухаючись по автодорозі Благовіщенськ-Миколаїв, керуючи автомобілем VOLVO FH 13, д.н.з. НОМЕР_1 , заснув за кермом, внаслідок чого втратив контроль над керуванням транспортним засобом, а тому виїхав на праве узбіччя та скоїв зіткнення з автомобілем, який здійснив там зупинку - «Mirofret», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про недоведеність його винуватості за ст. 124 КУпАП , апеляційний суд дослідив докази , допитав поліцейських , що склали протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, які підтвердили обставини, що вказані у протоколах про адміністративне правопорушенні № 209240 від 10.12.2020 року та № 204826 від 28.11.2020 року. 
Знайшли своє підтвердження доводи апелянта про те , що суд першої інстанції при викладенні обставин, за яких були вчиненні ДТП та наслідки , що настали в результаті ДТП вийшов за межі обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.11.2020 року та від 10.12.2020 року , що є неприпустимим.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п 2.3 б та п 13.3 ПДР 28.11.2020 року , наслідком чого сталася ДТП , в результаті якого було пошкоджено колесовідбійник , підтверджується протоколом про адміністративне правопорушеннявід 28.11.2020 р. та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , - працівника автозаправки « Прайм», згідно з якими 28.11.2020 року на а/д М-05 Київ -Одеса 231 км. близько 15.00 год. він бачив як автомобіль Вольво, заїжджаючи на парковку, зачепив колесо відбійник та пошкодив його. На його думку водій був у стані алкогольного сп`яніння. 
З відеозапису , доданого до протоколу про адміністративне правопорушення вино, що ОСОБА_1 не висловлював заперечень про свою причетність до пошкодження колесовідбійника , та вказував, що заснув.
Ці докази у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у тому , що він 28.11.2020 року о 15:06 по автодорозі Київ - Одеса, 231 км Черкаська область, Уманський район керуючи автомобілем VOLVO FH 13.440, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 під час заїзду на автозаправну станцію не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого скоїв наїзд на колесовідбійник, чим пошкодив його довжиною 3 метри, тим самим порушив вимоги п. п. 2.3б, 13.3 ПДР України, а тому постанова суду за ст. 124 КУпАП підлягає зміні в частині формулювання вчиненого 28.11.2020 року адміністративного правопорушення .
Разом із тим, схему місця ДТП не можна прийняти до уваги , оскільки з відеозапису поліцейського видно, що на менту прибуття наряду поліції автомобіль , яким керував ОСОБА_1 знаходився на стоянці, а не на місці ДТП . ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду пояснив , що автомобіль не переміщали на місце ДТП, а тому схема місця ДТП на якій зображено під № 1 транспортний засіб не відповідає дійсності. 
Також за результатами апеляційного розгляду вбачаються підстави для зміни постанови в частині формулювання вчиненого 10.12.2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки викладаючи у постанові зміст правопорушення , суд вийшов за межі обставин, що вказані у протоколі від 10.12.2020 року, неправильно встановив ці обставини , безпідставно зазначивши , що ДТП сталася у м. Нова Каховка, і що в результаті ДТП сталося зіткнення з іншим автомобілем, який здійснив там зупинку- «Mirofret», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Формулювання правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП , на підставі наданих доказів, має бути викладена таким чином : 10.12.2020 року о 02:40 год. ОСОБА_1 на автодорозі Благовіщенськ-Миколаїв, 52 км + 594 м, керуючи автомобілем VOLVO FH 13.440 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Mirofret», НОМЕР_4 ,  у втомленому стані заснув за кермом, з подальшим виїздом за межі проїжджої частини вправо по ходу руху на узбіччя з подальшим перекиданням на правий бік, внаслідок чого транспортний засіб та напівпричеп отримали механічні пошкодження.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за вказаних обставин підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 10.12.2020 року , схемою місце ДТП, письмовими поясненням ОСОБА_1 наданими на місці фіксування ДТП. Зазначені у протоколі від 10.12.2020 року в якості додатку фото, в матеріалах справи відсутні, і як видно із супровідного листа до суду не направлялися. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що обставини ДТП мають бути зафіксовані на відео-фото доказами, за відсутності яких провадження у справі має бути закрито , не грунтуються на вимогах ст. 251 КУпАП.
Апеляційний суд за результатами апеляційного розгляду не знаходить підстав для скасування постанови в частині доведеності винуватості ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та закриття провадження у справі за ст. 124 КУпАП, як на тому наполягає апелянт. Постанова суду , як вже було вказано, підлягає зміні в частині формулювання суті вчиненого правопорушеня та в частині накладення стягнення за ст. 124 КупАП. 
У постанові від 22.02.2021 року суд також зазначив , що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №209240, ОСОБА_1 , 28.11.2020 року, о 15:06 годині, перебуваючи за кермом автомобіля VOLVO FH 13.440, д.н.з. НОМЕР_1 , на 231 кілометрі автодороги Київ-Одеса, до проведення його медичного огляду після скоєння ДТП вживав алкоголь, чим порушив п. 2.10 «є» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Суд вказав, що факт вживання алкогольних напоїв після вчинення ним 28.11.2020 року ДТП підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення від 28.11.2020 року та від 10.12.2020 року, а також письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і власними поясненнями самого правопорушника, наданими у судовому засіданні. Крім того суд зазначив, що з відеозапису видно, що правопорушник , перебуваючи за кермом вантажної машини у відповідь на питання поліцейського повідоми, . що він причетний до ДТП 28.11.2020 року, після його скоєння вживав спиртні напої. 
Суд виходив також із того , що жодного доказу на спростування його вини суду надано не було. 
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Суд на виконання вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини вчинення адміністративного правопорушення, надати належну оцінку доказам. 
Цих вимог закону при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП судом дотримано не було. 
Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення судам необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення ( справа "Надточій проти України" рішення від 15.05.2008 року, справа Озтюрк проти Німеччини " рішення від 21.02.1984 року, «Маліге проти Франції» рішення від 23.09.1998 року, «Гурепко проти України » від 08.04.2010 року). 
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.
З матеріалів справи видно, що на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП , посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення надано , письмові пояснення свідків, рапорт Осітнянко Є., відеозапис ,протокол серії ОБ № 137393 від 28.11.2020 року, в якому зазначено, що 18.11.2020 року о 15.06 год. на а/д М-05 Київ - Одеса 231 км. Уманський район водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLVO FH д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом д.н.з НОМЕР_3 та після скоєного ДТП за його участю , до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вживав алкоголь чим порушив п 2.10 є ПДР. В якості додатку у протоколі вказано - матеріали справи, відео з боді камер ВС1752, СА00062, СА00119.
З супровідного листа видно, що до суду було направлено 7 аркушів, зокрема пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , рапорт ОСОБА_7 .
На підставі показань особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон, встановлюються в документах.
Обставини, що підтверджуються показаннями посадових осіб, що порушили провадження у справі про адміністративні правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні. 
Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 містять відомості про те, що 18.11.2020 року о 16.00 год. вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідка при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП ( містить незастережені виправлення на ч.4 ст. 130 КУпАП) відносно ОСОБА_1 і у їх присутності водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в КЗ» УРЛ» та на прилад Драгер.
Тобто письмові пояснення вказаних осіб не містять жодної інформації про те, що вони були свідками того , що ОСОБА_1 після скоєння ДТП вживав алкоголь.
Натомість , як видно , протокол про адміністративне правопорушення за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за ч. 1 ст. 130 КУпАП не складався. 
Крім того на відеозаписі , доданому до протоколу не вбачається , що у присутності свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місця знаходження транспортного засобу за допомогою алкотестера чи у медичному закладі. 
Вказані свідка до апеляційного суду на виклик неодноразово не з`явилися. 
За змістом рапорту ОСОБА_7 зазначено, що 28.11.2020 року близько 15.40 год. на службовий планшет прийшов виклик про ДТП. Прибувши на місце виклику було виявлено водія ОСОБА_1 , який керував т/з Вольво та після скоєного ДТП за його участю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння , вживав алкоголь. Складено протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП .
Отже рапорт поліцейського містить ті ж відомості , що і протокол про адміністративне правопорушення, очевидцем вчинення правопорушення поліцейський , як видно не був. 
Вказаний рапорт не може слугувати належним доказом у справі.
Положеннями ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за  вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду
Отже , для притягнення особи відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП має бути встановлена сукупність обставин: 
керування особою транспортним засобом, 
вчинення ДТП за участю водія,
вживання алкоголю водієм після ДТП та до проведення медичного огляду;
підтвердження за результатами медичного огляду вживання водієм алкоголю.
Як видно , фактично висновок суду про те, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після ДТП обґрунтований відеозаписом , доданим до протоколу, на якому як послався суд, зафіксовано, що ОСОБА_1 сам повідомив, що він причетний до ДТП 28.11.2020 року , після його скоєння вживав спиртні напої. 
Таке посилання суду суперечить відомостям, що зафіксовані на відеозаписі, який був долучений до протоколу та досліджений під час апеляційного розгляду, та з якого вбачається, що ОСОБА_1 не вказував на те, що вживав саме алкогольні напої та , що вживав алкоголь після скоєння ним ДТП. 
При цьому з відеозапису видно, що від проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння за допомого алкотестера ОСОБА_1 відмовився, однак вказав , що бажає пройти огляд в медичному закладі та здати зразки біологічного середовища для точності встановлення результату. Поліцейський зауважив , що в медичному закладі огляд на стан сп`яніння буде проводитися також за допомогою алкотестера, а не шляхом дослідження біологічного середовища, а оскільки ОСОБА_1 відмовляється проходити огляд за допомогою алкотестера, то він розцінює це як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Отже відеозапис вказує на те, що ОСОБА_1 надавав згоду та наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки для дослідження мав намір здати зразки біологічного середовища.
Однак , всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року ( далі- Інструкція) , також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р. поліцейський не здійснив доставку ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження такого огляду , фактично самостійно визначив метод, яким буде проводитися огляд лікарем у медичному закладі, тим самим позбавив водія права спростувати вживання ним алкоголю.
При цьому ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність водія за вживання алкоголю до проведення саме медичного огляду, однак вимогу закону про доставку ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду поліцейським виконано не було. 
Матеріали справи не містять доказів того , що за результатами огляду на стан сп`яніння було встановлено, що ОСОБА_1 вживав саме алкоголь.
З письмового пояснення ОСОБА_3 , що міститься у матеріалах справи , вбачається, що він був очевидцем ДТП , що сталася 28.11.2020 року і що він вбачав у водія ознаки алкогольного сп`яніння.
З відеозапису , доданого до протоколу видно, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що надійшов виклик про ДТП , яку вчинив водій з ознаками алкогольного сп`яніння.
Протокол про адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, як видно складено не було. 
При цьому належних та допустимих доказів того , що ОСОБА_1 вживав саме алкоголь і саме після скоєння ДТП , особою, яка склала протокол не надано.
ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду оспорював, що підтверджував у суді першої інстанції факт вживання алкоголю після ДТП, що не можна спростувати за відсутності технічного запису судового засідання в суді першої інстанції. 
При складанні протоколу , як видно із запису , ОСОБА_1 заперечував свою винуватість у правопорушенні за ст. 130 КУпАП. 
За відсутності доказів, які поза розумним сумнівом доводять , що водій вживав алкоголь після скоєного ДТП, та враховуючи , що поліцейським не було дотримано вимог закону щодо доставлення водія до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння , всупереч висловленій ОСОБА_1 згоді на проходження огляду у медичному закладі , апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок суду про те, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення , передбаченого саме ч. 4 ст. 130 КУпАП .
Змінювати обставини , викладені у протоколі та правову кваліфікацію дій особи , суд не має процесуальних повноважень. 
Враховуючи завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, визначені ст. 7 КУпАП, обов`язків щодо збирання доказів вини особи (або ж невинуватості) на суд як орган правосуддя не покладено.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Враховуючи викладене , заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд не в повній мірі встановив фактичні обставини справи.
За таких обставин , апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.
Постанова суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню як таке, що постановлене без дотримання вимог закону щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи та вимог щодо належної оцінки доказів. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч 4 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
В зв`язку з цим з резолютивної частини постанови підлягає виключенню посилання суду на призначення адміністративного стягнення на підставі ст. 36 КУпАП.
Постанова суду в частині накладеного стягнення у зв`язку з цим підлягає зміні , з урахуванням того , що у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП скасувати.
Провадженні у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП - закрити.
Цю ж постанову щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП змінити в частині формулювання вчиненого адміністративного правопорушення та накладеного стягнення.
Зазначити, що ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП притягнено до адміністративної відповідальності за те, що він 28.11.2020 року о 15:06 по автодорозі Київ - Одеса, 231 км Черкаська область, Уманський район керуючи автомобілем VOLVO FH 13.440, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 під час заїзду на автозаправну станцію не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого скоїв наїзд на колесовідбійник, чим пошкодив його довжиною 3 метри, тим самим порушив вимоги п. п. 2.3б, 13.3 ПДР України. 
10.12.2020 року о 02:40 ОСОБА_1 на автодорозі Благовіщенськ-Миколаїв, 52 км + 594 м, керуючи автомобілем VOLVO FH 13.440 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Mirofret», НОМЕР_4 ,  у втомленому стані заснув за кермом, з подальшим виїздом за межі проїжджої частини вправо по ходу руху на узбіччя з подальшим перекиданням на правий бік, внаслідок чого транспортний засіб та напівпричеп отримали механічні пошкодження.
Зазначити, що на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
Виключити з постанови посилання суду на призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП.
В іншій частині постанову суду від 22.02.2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту винесення і остаточному оскарженню не підлягає.
Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.
Суддя
       Херсонського апеляційного суду (підпис) О.В. Калініна