ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                               Головуючий І інстанції: Севастьяненко К.О.
03 серпня 2021 р.	Справа № 520/3209/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення сум індексації та компенсації,
В с т а н о в и в:
          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року по справі № 520/9804/19, що набрало законної сили 17.01.2020 року, задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .
          Так, судовим рішенням визнана протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (подалі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року та компенсацію за несвоєчасно виплачену індексацію за період з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року.
           ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 означену індексацію та компенсацію.
          На підставі довідки розрахунку від 28.01.2020 року № 881/1 відповідач ХОВК платіжним дорученням від 29.01.2020 року № 94 на особовий рахунок ОСОБА_1 перерахував нараховані суми індексації та компенсації у загальному розмірі 1 грн (а.с. 19).
          Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 року залишена без задоволення заява ОСОБА_1 про визнання протиправної бездіяльності, вчиненої ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання судового рішення – рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року по справі № 520/9804/19.
           01.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ХОВК) на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року у сумі 40.992,65 грн та компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 1.065,76 грн.
          В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач ОСОБА_1 , зокрема, зазначив про те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року по справі № 520/9804/19 встановлено його право на індексацію грошового забезпечення, що нараховувалося та виплачувалося йому ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року, а також право на отримання від ІНФОРМАЦІЯ_2 , за фактом встановлення порушення відповідачем встановлених строків виплати грошових доходів, компенсації втрати ним частини доходів у зв`язку з їх несвоєчасною виплатою.
          Питання наявності у нього права на отримання певної суми індексації/компенсації, розрахунок якої відповідач повинен здійснити з урахуванням таких показників як «базовий місяць» для обчислення  індексації, місячний індекс споживчих цін, тощо не входили до кола предметів спору у справі 520/9804/19.
          Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року провадження у справі закрито.
          Судове рішення вмотивовано тим, що в даному випадку наявне рішення суду, що набрало законної сили, отже, новий спір не виникає, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, вказуючи на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права,  просить його скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення підлягає скасуванню, з наступних підстав.
Частиною другою ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Згідно з положеннями ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Як установлено ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною четвертою ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Статтями 382– 383 КАС України визначено такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду.
Колегія суддів акцентує увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.
При цьому колегія суддів зазначає, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється у порядку, передбаченому в КАС, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Судове рішення виконується безпосередньо, та для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень і винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити ст. 129-1 Конституції України.
Матеріали справи посвідчують ту обставину, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року відповідачем ХОВК виконано шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача суми у розмірі 1 грн на підставі платіжного доручення від 29.01.2020 року (а.с. 19).
Колегія суддів, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшла висновку, що він не спрямований на виконання судового рішення - рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року по справі № 520/9804/19, а має самостійний предмет спору, оскільки предмет спору у справі № 520/9804/19 стосувався права позивача ОСОБА_1 на отримання на індексацію грошового забезпечення, що нараховувалося та виплачувалося йому ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року, а також право на отримання від ІНФОРМАЦІЯ_2 , за фактом встановлення порушення відповідачем встановлених строків виплати грошових доходів, компенсації втрати ним частини доходів у зв`язку з їх несвоєчасною виплатою.
Здійснивши захист порушення права позивача, шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року та компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року, суд не зазначив про те, - якій місяць для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 буде вважатися «базовим» (з 01.12.2016 року – місцем підвищення окладу); - чи має ОСОБА_1 право на отримання сум поточної та/або фіксованої індексації у період з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року, тощо. 
З резолютивної частини означеного судового рішення вбачається, що на час розгляду та вирішення справи судом відповідачем нарахування індексації грошового забезпечення позивача (а також компенсації) проведено не було. Отже, позивач був позбавлений можливості ознайомитися з проведеним нарахуванням, висловити свої зауваження щодо складових та алгоритму розрахунку відповідача, а також оскаржити судове рішення у випадку незгоди з висновками суду з цього приводу.
Колегія суддів зазначає, що основне питання, яке постало перед судом, є не повторна перевірка та надання оцінки підставам невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року та компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за вказаний період, а зобов`язання відповідача сплатити певну суму індексації та компенсації.
З урахуванням наведеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду про те, що спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Таким чином, колегія суддів задовольняє вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасовує судове рішення і приймає нове про направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення, у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є не повне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Відхиляючи інші доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , колегія суддів враховує п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі наведеного, керуючись, ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення сум індексації та компенсації направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
          Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц   	
                Постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 13 серпня 2021 року.