ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2021 р.                                                                 Справа № 914/924/20

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача):                              Якімець Г.Г.,
Суддів:                                                            Бонк Т.Б.,                                                                                                                        Матущак О.І.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,
без виклику сторін
розглянувши заяву Державного комунального підприємства “Стебниктеплокомуненерго”, б/н від 23 квітня 2021 року
про ухвалення додаткового рішення
у справі №914/924/20
за позовом Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”, м. Київ
до відповідача Державного комунального підприємства “Стебниктеплокомуненерго”, м. Стебник, Львівська область
про стягнення 265 331,77 грн.

В С Т А Н О В И В :
Рішенням Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2020 року у справі №914/924/20 позов задоволено частково: присуджено до стягнення з Державного комунального підприємства “Стебниктеплокомуненерго” на користь Публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” 23 730,55 грн. – пені, 4 590,42 грн. – 3% річних та 3 467,61 грн. – інфляційних втрат. В задоволенні решти позовних вимог (щодо стягнення 72 873,10 грн. – 3% річних та 160 670,10 грн. – інфляційних втрат) суд відмовив.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 19 квітня 2021 року у справі №914/924/20 рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2020 року у справі №914/924/20 залишено без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” – без задоволення.
Матеріали справи повернуто до Господарського суду Львівської області супровідним листом за вих.№09-01/769/21 від 26 квітня 2021 року.
Поряд з тим, 26 квітня 2021 року від відповідача до апеляційного суду надійшло клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача 13  500 грн. – витрат, понесених відповідачем на надання професійної правничої допомоги в апеляційному суді.
Слід зазначити, що з 23 квітня по 07 травня (включно) 2021 року головуючий суддя Якімець Г.Г. перебувала у відпустці. 08, 09 та 10 травня 2021 року були вихідними днями.
11 травня 2021 року до суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” на постанову Західного апеляційного господарського суду від 19 квітня 2021 року та рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2020 року у справі №914/924/20.
Листом за вих.№09-01/879/21 від 12 травня 2021 року апеляційним судом витребувано матеріали справи з місцевого господарського суду.
Матеріали справи №914/924/20 надійшли до суду апеляційної інстанції – 18 травня 2021 року.
Слід зазначити, що член колегії – суддя Матущак О.І. з 18 по 24 травня (включно) 2021 року перебував у відпустці.
Ухвалою суду від 25 травня 2021 року відкладено вирішення питання щодо розгляду клопотання Державного комунального підприємства «Стебниктеплокомуненерго» про ухвалення додаткового рішення у справі №914/924/20 про стягнення з позивача на користь відповідача 13 500 грн. судових витрат на правову допомогу адвоката, до повернення матеріалів справи №914/924/20 з Верховного Суду. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 19 квітня 2021 року та рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2020 року у справі №914/924/20 разом з матеріалами справи направлено на адресу Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №914/924/20.
02 липня 2021 року до апеляційного суду надійшли матеріали справи з Верховного Суду.
Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.244 ГПК України).
Згідно з ч.4 ст.244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Ухвалою суду від 05 липня 2021 року розгляд клопотання Державного комунального підприємства «Стебниктеплокомуненерго» про ухвалення додаткового рішення у справі №914/924/20 призначено в судовому засіданні на 16 серпня 2021 року з урахуванням періоду відпусток суддів та «розумного строку розгляду спору», поряд з тим, суд не вбачав підстав для виклику сторін в судове засідання.
02 серпня 2021 року від позивача до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до 2  000 грн. Клопотання мотивоване тим, що відзив на апеляційну скаргу є ідентичним відзиву на позовну заяву та запереченню на відповідь на відзив, а правові позиції Верховного Суду зі спірного питання у відзиві на апеляційну скаргу зазначені ті ж самі, що і під час розгляду справи в першій інстанції. Крім цього, зазначає, що в рахунку від 21 квітня 2021 року, зазначено послугу складення відзиву на позовну заяву вартістю 3  500 грн., проте, під час розгляду справи відзив на апеляційну скаргу відповідачем не складався і не подавався до суду. Разом з цим, наголошує, що відповідачем не подано розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг та вартість кожної з наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Одночасно зазначає, що відповідачем помилково включено до витрат послуги з представництва адвокатом інтересів відповідача у судовому засіданні 09 березня 2021 року, оскільки таке засідання не відбулося, що підтверджується ухвалою суду. Також не погоджується з включенням до акту послуг адвоката щодо підготовки остаточного розрахунку суми судових витрат, підготовка та подання клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат на професійну правову допомогу; складання опису вкладення в лист та відправлення вказаного клопотання позивачу та в суд; участь у судовому засіданні  з приводу розподілу судових витрат та винесення додаткового рішення, оскільки такі послуги виконані після складення акту, а розгляд клопотання відповідача здійснюється судом без виклику сторін в судове засідання.

Розглянувши клопотання Державного комунального підприємства “Стебниктеплокомуненерго” про ухвалення додаткового рішення у справі №914/924/20, колегія суддів вирішила таке задоволити, з огляду на наступне:
Згідно з ч.1 ст.281 ГПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.
Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
В силу положень ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За змістом ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідач надав суду наступні докази: копію договору №27/04/20 про надання правової допомоги від 27 квітня 2020 року; копію додаткової угоди від 07 грудня 2020 року до договору про надання правової допомоги; копію протоколу №1001/20 засідання Ради партнерів Адвокатського об`єднання «Айемпартнерс» від 10 січня 2020 року; копію Мінімальних ставок адвокатського гонорару Адвокатського об`єднання «Айемпартнерс» на 2020 рік; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №1025906 від 28 грудня 2020 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №000254 від 20 серпня 2015 року; копію акту №21/04/21 про надання правової допомоги від 21 квітня 2021 року на загальну суму 13  500 грн.; копію рахунку №21/04/21 від 21 квітня 2021 року на суму 13  500 грн.; копію платіжного доручення №194 від 22 квітня 2021 року на суму 13  500 грн.
У акті №21/04/21 про надання правової допомоги від 21 квітня 2021 року на загальну суму 13 500 грн. визначено наступні послуги, надані адвокатом відповідачу під час розгляду справи в апеляційному господарському суді:
-          представництво інтересів клієнта (відповідача) в суді апеляційної інстанції – 6  000 грн. + 2  000 грн. за другий та кожен наступний судодень;
-          складення відзиву на апеляційну скаргу (на 7-ми арк.) – 6 год. – 3  500 грн.;
-          участь адвоката в судовому засіданні 09 березня 2021 року – 2  000 грн.;
-          участь адвоката в судовому засіданні 19 квітня 2021 року – 2  000 грн.
У клопотанні про зменшення розміру витрат на правову допомогу позивач просить суд зменшити розмір витрат на професійну правову допомогу до 2  000 грн.
Згідно з ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.4 ст.126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Слід зазначити, що від учасника справи, який просить суд відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, а не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що  відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, оскільки позивачем не обґрунтовано належним чином підстави для зменшення таких витрат.
Твердження позивача, що відповідачем не подавався відзив на апеляційну скаргу не відповідає дійсності, оскільки 04 січня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу та такий долучено до матеріалів справи (арк. арк. справи 69-79 том ІІ). Даний відзив відповідачем складено з урахуванням поданої позивачем апеляційної скарги та такий не є ідентичним відзиву на позовну заяву, про що помилково зазначає позивач у клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу. Крім того, відповідачем подано суду копію протоколу №1001/20 засідання Ради партнерів Адвокатського об`єднання «Айемпартнерс» від 10 січня 2020 року, яким затверджено мінімальні ставки адвокатського гонорару Адвокатського об`єднання «Айемпартнерс», де у розділі IV передбачено участь в апеляційному розгляді справи (не включає вартості складання апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, адвокатських запитів, підготовлених в процесі збирання доказів та інформації у справі) – від 6  000 грн. + 2  000 грн.; складання відзиву на апеляційну скаргу – від 500 грн. за сторінку тексту.
Щодо судового засідання, яке не відбулося 09 березня 2021 року, колегія суддів зазначає, що таке засідання не відбулося, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю члена колегії – судді Матущака О.І., при цьому, представник відповідача прибув до апеляційного суду, що підтверджується його підписом на повідомленні від 09 березня 2021 року (арк. справи 98 том І). Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє твердження позивача про неправомірність включення до вартості витрат на професійну правову допомогу вартості участі представника відповідача у судовому засіданні 09 березня 2021 року.
Також судом не беруться до уваги посилання позивача на те, що відповідачем не подано детального опису та вартості кожної з наданих адвокатом послуги, оскільки в зазначеному вище акті №21/04/21 про надання правової допомоги від 21 квітня 2021 року відповідачем зазначено конкретні надані адвокатом послуги та вартість таких, крім цього, вартість вказаних в акті послуг додатково визначено Мінімальними ставками адвокатського гонорару Адвокатського об`єднання «Айемпартнерс» на 2020 рік, затвердженими протоколом №1001/20 від 10 січня 2020 року засідання Ради партнерів вказаного адвокатського об`єднання.
З огляду на все наведене вище, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, колегія суддів вважає, що заявлені відповідачем витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 13 500 грн. відповідають встановленим критеріям.
У постанові від 19 липня 2021 року у справі №910/16803/19 Верховний Суд вказав, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої  статті 126 ГПК України  можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях  статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у  статті 43 Конституції України. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Слід зазначити, що з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції звернувся позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в позові.
Як зазначалось вище, постановою Західного апеляційного господарського суду від 19 квітня 2021 року у справі №914/924/20 рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2020 року у цій справі залишено без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” – без задоволення.
Отже, відповідачу підлягає відшкодуванню за рахунок позивача 13 500 грн. – витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 221, 244, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:
Клопотання Державного комунального підприємства “Стебниктеплокомуненерго” про ухвалення додаткового рішення у справі №914/924/20 задоволити.
Стягнути з Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 6; код ЄДРПОУ – 20077720) на користь Державного комунального підприємства “Стебниктеплокомуненерго” (82172, Львівська область, м. Дрогобич, м. Стебник, вул. Мельника, будинок 17; код ЄДРПОУ – 22407995) 13 500 грн. – у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
На виконання додаткової постанови місцевому господарському суду видати наказ.
Матеріали справи №914/924/20 повернути до Господарського суду Львівської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну додаткову постанову складено 25 серпня 2021 року

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.
          
Суддя                                                                                           Бонк Т.Б.

Суддя                                                                                          Матущак О.І.