ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року 
м. Київ

Справа №  922/2727/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г. 

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників: не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області
на ухвалу господарського суду Харківської області від 02.03.2021
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2021

у справі

за заявою Комунального підприємства Комсервіс Куп`янської міської ради 
Харківської області
до Комунального підприємства Комсервіс Куп`янської міської ради 
Харківської області 
про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:
1. У провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа                       про банкрутство Комунального підприємства Комсервіс Куп`янської міської ради 
Харківської області 
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
2. Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 березня 2021 року (суддя Калініченко Н.В., повний текст складено 05.03.2021) у справі №922/2727/20 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.03.2021) серед іншого:
- Частково задоволено заяву Головного управління ДПС у Харківській області (вх. № 25197 від 29 жовтня 2020 року) з урахуванням заяви (вх. № 30553 від 31 грудня 2020 року) з кредиторськими вимогами з грошовими вимогами до боржника.
- Визнано вимоги Головного управління ДПС у Харківській області:
27    302    367,60 грн.;
30 171 659,04 грн.;
4 204,00 грн.
3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 ухвалу господарського суду Харківської області від 02 березня 2021 року у справі №922/2727/20 залишено без змін.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
4. До Верховного Суду від Головного управління ДПС у Харківській області (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить скасувати вищевказані судові рішення у частині відмови у визнанні вимог Головного управління ДПС у Харківській області у сумі 12   448   000,81 грн та прийняти нове яким визнати вимоги Головного управління ДПС у Харківській області у сумі 12   448   000,81 з включенням останніх до реєстру вимог кредиторів.
5. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження: 
5.1. Відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. На думку скаржника касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Скаржник вказує, що аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень дозволяє стверджувати про відсутність правових висновків Верховного суду викладених у відповідних постановах, які б стосувались положень законодавства, які розглядались судами першої та апеляційної інстанції.
5.2. Суди попередніх інстанцій не врахували обставин стягнення з боржника заборгованості в межах судових справ: № 820/5358/16, № 820/5349/16, № 820/8449/15, № 820/11410/15.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
6. Відзивів на касаційну скаргу не надходило.
Провадження справи у Верховному Суді
7. 14.06.2021 Головним управлінням ДПС у Харківській області подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.03.2021 та постанову Східного апеляційного                   господарського                   суду             від             18.05.2021    у справі №   922/2727/20.
8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи   №   922/2727/20    визначено    колегію    суддів    у    складі: Жукова С.В. - головуючого, Пєскова В.Г., Погребняка В.Я. що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 24.06.2021.
9. Ухвалою Касаційного господарського суду від 07.07.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 922/2727/20 за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на ухвалу господарського суду Харківської області від 02.03.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 у даній справі; призначено до розгляду касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на    18 серпня 2021 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.
10. У зв`язку з відпусткою судді    Погребняка В.Я. розпорядженням Заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду          від 16.08.2021    №   29.3-02/2562 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи    № 922/2727/20 за результатами якого для розгляду вказаної справи визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 16.08.2021.
Позиція Верховного Суду
11. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді - доповідача, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги виходячи з наступного.
12. Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
13. Щодо доводів касаційної скарги, які викладені у підпунктах 5.1., 5.2. пункту 5 даної постанови колегія суддів зазначає наступне.
14. Суди попередніх інстанцій зазначили в оскаржуваних судових рішеннях наступні фактичні обставини справи та висновки:
14.1. ГУ ДПС у Харківській області подало заяву з кредиторськими вимогами до КП «Комсервіс» у розмірі 69 922 027,45 грн.
14.2. Від розпорядника майна надійшло повідомлення про результати розгляду вимог кредитора, в якому вимоги Головного управління ДПС у Харківській області визнано частково в загальній сумі 57 097 406,64 грн, проти заявленої суми в розмірі 69 922 027,45 грн.
14.3. Розпорядником майна визнано податковий борг боржника у сумі 26 921 543,60 грн.
14.4. В оскаржуваній ухвалі господарський суд не погодився з даною сумою і обґрунтовано зазначив, що податковий борг, який наявний у боржника перед кредитором, складає 27 302 367,60 грн, оскільки до вказаної суми підлягає включенню сума 380    824,00 грн. через наявність судових рішень (відповідно незастосування строку 1095 днів - до повного погашення такого платежу).
14.5. Розпорядник майна не визнає суму основного платежу у розмірі 626 407,76 грн., оскільки заявлений період з 30 вересня 2016 року по 30 листопада 2016 року знаходиться поза строком позовної давності.
14.6. Суди попередніх інстанцій частково погодилися із позицією розпорядника майна, а саме відхилення кредиторських вимог на суму 245583,76 грн. (податкова декларація з податку на додану вартість № 9151447532 від 22 серпня 2016 року з терміном сплати 30 серпня 2016 року на суму 91 781,76 грн. та № 9173311294 від 20 вересня 2016 року з терміном сплати 30 вересня 2016 року у сумі 153 802,00 грн.).
14.7. Також суди попередніх інстанцій не визнали суму пені у розмірі 8529800,77 грн., яка складається з пені в розмірі 4 138 089,15 грн., нарахованої за період з 29 листопада 2016 року по 28 вересня 2020 року, оскільки розрахунок здійснено поза межами строку позовної давності та за відсутності належного розрахунку, який би дозволив перерахувати її розмір за період з 28 вересня 2017 року по 28 вересня 2020 року. Також суди зазначили, що до складу заявленої пені Головним управлінням ДПС у Харківській області включено наступне найменування пені "ікп з 16.11.2017" в розмірі 4 391 711,62 грн., втім по вказаній сумі також відсутній належний розрахунок та обґрунтування, що позбавляє суд перерахувати дану грошову вимогу, а тому не визнається судом. Тобто, суди погодилися із розрахунком розпорядника майна та не визнали суму пені в загальному розмірі 8 529 800,77 грн.
14.8. Суди попередніх інстанцій не визнали суму пені в розмірі 52 924,04 грн. за надходження від скидів забруднюючих речовин та суму пені в розмірі 255392,82 грн. за військовий збір через те, що дані суми не підкріплені належними розрахунками та обґрунтуванням періоду нарахування.
14.9. В повідомленні розпорядника майна зазначено про те, що у розрахунках Головного управління ДПС у Харківській області за податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платників податку у вигляді заробітної плати не визнано суму штрафних санкцій у загальному розмірі 36 556,80 грн. враховуючи ту обставину, що період нарахування знаходиться поза межами строку позовної давності. В даному випадку суди погодилися із доводами розпорядника майна та не визнали вказану суму як кредиторську за Головним управлінням ДПС у Харківській області.
14.10. Також не визнається судами попередніх інстанцій сума пені у загальному розмірі 6        542        428,21 грн., що складається з сум в розмірі 820 117,56 грн. (заявлена на підставі податкового повідомлення-рішення № 0000361700 від 29 квітня 2015 року) та 5 722 310,65 грн. (за період з 02 червня 2015 року по 28 вересня 2020 року) враховуючи те, що належного розрахунку заявлених сум кредитором не надано, що позбавляє суди здійснити перерахунок, крім того дані суми пені заявлені поза межами строку позовної давності.
14.11. Що стосується розрахунку в частині плати за користування надрами для видобування корисних копалин загального державного користування, то суди попередніх інстанцій, як і розпорядник майна, не визнають суму основного платежу у розмірі 780 375,46 грн. з огляду на ту обставину, що дана сума заявлена з 19 листопада 2014 року по 19 серпня 2016 року та є такою, що заявлена зі спливом строку давності. Штрафні санкції у розмірі 8 925,36 грн. також заявлені кредитором з порушенням строку давності (з 29 лютого 2016 року по 20 вересня 2016 року), а також поза межами строку давності (з 13 травня 2014 року по 18 лютого 2015 року) заявлено кредитором пеню у розмірі 91 858,44 грн.
14.12. Крім того, в розрахунках екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю), кредитором поза межами строк давності заявлено суму у розмірі 188,20 грн., що спричиняє її невизнання судами попередніх інстанцій.
15. У рішенні ЄСПЛ від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.
16. Скаржник у касаційній скарзі вказує про те, що суди попередніх інстанцій не врахували обставин стягнення з боржника заборгованості в межах судових справ: №   820/5358/16, №   820/5349/16, № 820/8449/15, № 820/11410/15.
17. Аналогічний довід був зазначений і в апеляційній скарзі.
18. За змістом пунктів 101.1, 101.2 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Під терміном "безнадійний" розуміється: 101.2.1. податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута; 101.2.2. податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку; 101.2.3. податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу; 101.2.4. податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин); 101.2.5. податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду; 101.2.6. податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.
19. Системний аналіз зазначених норм дозволяє зробити висновок про те, що статтею 102 ПК України встановлено універсальний граничний строк давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу, нарахованого платнику податків за результатами податкової перевірки, який становить 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення податкового органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону). Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу (аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 06.02.2018 у справі № К/9901/99/17 (807/2097/16), від 04.09.2018 у справі   № 813/4430/16, від 19.09.2019 у справі № 910/11620/18, від 31.10.2019 у справі № 925/1242/15, від 05.12.2019 у справі № 910/1678/19).
20. У разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції нараховані на такий борг, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу (висновок викладений у постанові Верховного Суду у поставі від 06.02.2018 у справі № 807/2097/16 (К/9901/99/17).
21. Водночас, у другому реченні пункту 102.4 статті 102 ПК України законодавець сформулював виключення із загального правила застосування строку давності для стягнення податкового боргу, а саме вказав, якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
22. Виходячи із зазначених вище приписів Верховний Суд акцентує, що за наявності судового рішення про стягнення суми податкового боргу презюмується, що контролюючий орган нарахував та ініціював стягнення цього податкового боргу до закінчення строків давності, передбачених пунктами 102.1, 102.4 статті 102 ПК України, а тривале невиконання боржником відповідного судового рішення не може бути підставою для звільнення його від обов`язку сплатити присуджену до стягнення суму боргу, відтак такий податковий борг не може вважатися безнадійним, адже стягується за рішенням суду і строки стягнення щодо нього встановлюються до повного погашення платежу або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 пункту 101.2 статті 101 ПК України.
23. Наведене узгоджується з висновками про застосування пункту 102.4 статті 102 ПК України, викладеного у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі № 822/2243/17, від 19.05.2020 у справі №   826/8231/15, від 11.06.2020 у справі № 823/127/17 та Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 28.07.2020 у справі № Б8/129-11 (пункт 10.6).
24. Колегія суддів суду касаційної інстанції наголошує, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 300 ГПК України).
25. Відсутність встановлення судами попередніх інстанцій обставин щодо наявності чи відсутності в матеріалах справи обставин стягнення з боржника заборгованості в межах судових справ: №   820/5358/16, №   820/5349/16, № 820/8449/15, № 820/11410/15 та надання вказаним рішенням оцінки з встановленням фактичних обставин,  за умови що Скаржник звертав увагу судів попередніх інстанцій на вказані обставини є свідченням того, що суди попередніх інстанцій  не дослідили зібрані у справі докази для встановлення обставин, які мають значення для правильного повного та всебічного розгляду заяви з кредиторськими вимогами Головного управління ДПС у Харківській області до Комунального підприємства Комсервіс Куп`янської міської ради 
Харківської області.
26. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 310 ГПК України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
27. З урахуванням того, що Скаржник у касаційній скарзі навів довід про те, що суди попередніх інстанцій не врахували обставин стягнення з боржника заборгованості в межах судових справ: №   820/5358/16, №   820/5349/16, № 820/8449/15, № 820/11410/15 і того що вказаний довід був заявлений під час розгляду справи судами попередніх інстанцій на який не було надано відповідь з встановленням відповідних фактичних обставин справи, колегія суддів суду касаційної інстанції з урахуванням приписів ч. 2 ст. 300, ч. 3 ст. 310 ГПК України дійшла висновку про те, що ухвалу господарського суду Харківської області від 02.03.2021 з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.03.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 по справі №922/2727/20 в частині відмови у визнанні кредиторських вимог Головного управління ДПС у Харківській області у сумі 12   448   000,81 грн слід скасувати, а вказану справу у скасованій частині слід направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
28. Виходячи з викладеного касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області підлягає частковому задоволенню.
29. Відповідно до приписів ч. 5 ст. 310 ГПК України, висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
30. Оскільки за результатами касаційного розгляду колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги з скасуванням судових рішень судів попередніх інстанцій в частині відмови у визнанні кредиторських вимог Головного управління ДПС у Харківській області і направлення справи у скасованій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги судом касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Харківської області від 02.03.2021 з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.03.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 по справі №922/2727/20 в частині відмови у визнанні кредиторських вимог Головного управління ДПС у Харківській області у сумі 12       448       000,81 грн скасувати.

3. Справу №922/2727/20 у скасованій частині направити на новий розгляд до господарського суду Харківської області.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          С.В. Жуков

Судді                                                                                                    К.М. Огороднік

                                                                                                      В.Г. Пєсков