ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 червня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/2557/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.; 
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;
За участі представників сторін: 
Від Компанії „Трайтон Петрол Лімітед С.А.” - Хімчак Д.Ю., довіреність    №NP0090, від 14.07.20;          
від Ізмаїльської міської ради - Кулава М.І., довіреність №2, від 05.01.21;

розглянувши апеляційну скаргу Ізмаїльської міської ради
на рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2021
по справі №916/2557/20
за позовом Компанії „Трайтон Петрол Лімітед С.А.”
до Ізмаїльської міської ради
про внесення змін до договору оренди землі,
(суддя першої інстанції: Желєзна С.П., дата та місце ухвалення рішення: 25.01.2021, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, просп.Шевченка, 29)

У вересні 2020 року Компанія „Трайтон Петрол Лімітед С.А.» звернулась до господарського суду з позовною заявою до Ізмаїльської міської ради про внесення змін до договору оренди землі від 05.05.2008, зареєстрованого у Державному реєстрі земель за №040850700019 від 31.07.2008, шляхом викладення п. 1.2 розділу І „Предмет договору» у наступній редакції: „1.2. Земельна ділянка, яка є об`єктом оренди за цим договором, належить до категорії земель за основним цільовим призначенням - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (код Класифікації видів цільового призначення земель: секція J «Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення підрозділ 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості надається в оренду Орендарю для розміщення та експлуатації складу нафтопродуктів (водно-залізничного та перевально-розподільчого).» . 
Позовні вимоги обґрунтовані фактом віднесення земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні позивача на підставі договору оренди, до категорії земель за основним цільовим призначенням - землі іншої комерційної діяльності, яка не передбачена положеннями чинного законодавства.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.01.2021 по даній справі позов задоволено, внесено зміни до договору оренди землі від 05.05.2008, укладеного між компанією „Трайтон Петрол Лімітед С.А.» та Ізмаїльською міською радою та зареєстрованого у Державному реєстрі земель за №040850700019 від 31.07.2008, шляхом викладення п. 1.2 розділу І „Предмет договору» у наступній редакції: „1.2. Земельна ділянка, яка є об`єктом оренди за цим договором, належить до категорії земель за основним цільовим призначенням - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (код Класифікації видів цільового призначення земель: секція J «Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення підрозділ 11.02 „Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» надається в оренду Орендарю для розміщення та експлуатації складу нафтопродуктів (водно-залізничного та перевально-розподільчого).», стягнуто з Ізмаїльської міської ради на користь компанії „Трайтон Петрол Лімітед С.А.» судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про наявність у компанії „Трайтон Петрол Лімітед С.А.» права на оплату орендних платежів за користування земельною ділянкою комунальної власності із урахуванням вимог чинного законодавства, що відповідає принципам справедливості та добросовісності.
Суд першої інстанції, з огляду на обставини справи та наявні докази, дійшов висновку  щодо необхідності задоволення заявлених компанією „Трайтон Петрол Лімітед С.А.» позовних вимог до Ізмаїльської міської ради шляхом внесення зміни до договору оренди землі від 05.05.2008р., а саме: викладення п. 1.2 розділу І „Предмет договору» у наступній редакції: „1.2. Земельна ділянка, яка є об`єктом оренди за цим договором, належить до категорії земель за основним цільовим призначенням - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (код Класифікації видів цільового призначення земель: секція J «Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення підрозділ 11.02 „Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» надається в оренду Орендарю для розміщення та експлуатації складу нафтопродуктів (водно-залізничного та перевально-розподільчого).»
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Ізмаїльська міська рада звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2021 по даній справі скасувати та прийняти нове – про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апелянт вважає, що рішення місцевого господарського суду є незаконним та необґрунтованим.
На думку заявника апеляційної скарги, суд першої інстанції в своєму рішенні безпідставно відхилив доводи Ізмаїльської міської ради про недоведеність правових підстав для внесення змін до договору оренди землі від 05.05.2008. 
Заявник апеляційної скарги зазначає, що чинним законодавством України не передбачено необхідність приведення договорів оренди землі у відповідність до Наказу №548. Крім того, ніде не зазначено, що Український класифікатор цільового використання землі, затверджений листом Держкомзему України від 24.04.1998 №14-1-7/1205, втратив чинність.
Відсутність необхідності приведення договорів оренди у відповідність до наказу Державного комітету із земельних ресурсів за №548 від 23.07.2010 також узгоджується з вимогами ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України, так як акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Також апелянт зазначає, що фактично у своїх вимогах позивач просить змінити цільове призначення земельної ділянки, а відповідно до ст.20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 відкрито апеляційне провадження по справі №916/2557/20 за апеляційною скаргою Ізмаїльської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2021; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/2557/20
01.04.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/2557/20.
16.04.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Компанії „Трайтон Петрол Лімітед С.А.” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Позивач вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, у рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини справи з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи скарги їх не спростовують.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 розгляд апеляційної скарги Ізмаїльської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2021 по справі №916/2557/20 призначено у судовому засіданні на 24.05.2021 року о 10-00 год. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду.
Разом з тим, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Принцевської Н.М. з 15.05.2021 по 28.05.2021, судове засідання призначене на  24.05.2021 року о 10-00 год. у справі №916/2557/20 не відбулось, про що 24.05.2021 складно відповідну довідку.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від  31.05.2021, враховуючи, що обставини, які унеможливлювали розгляд справи №916/2557/20 в судовому засіданні призначеного на 24.05.2021 року о 10-00 год., відпали, розгляд справи №916/2557/20 за апеляційною скаргою Ізмаїльської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2021 призначено на 14.06.2021 року об 11-00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 задоволено клопотання  Ізмаїльської міської ради про відкладення розгляду справи №916/2557/20 на іншу дату, відкладено розгляд справи №916/2557/20 на 30.06.2021 року о 10-00 год.
В судове засідання, яке відбулось в режимі відеоконференції, з`явились представники сторін, які підтримали доводи та вимоги, викладені ними письмово. Представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на скасуванні рішення суду першої інстанції, представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2007 Ізмаїльською міською радою було прийнято рішення №1057-V „Про надання земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 років фірмі „Triton Petrol Limited S.A.» для розміщення та експлуатації складу нафтопродуктів (водно-залізничного та перевально-розподільчого) по вул. Нахімова, 296-а» .
Відповідно до п. п. 2, 3 рішення №1057-V від 30.11.2007 Ізмаїльською міською радою було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 (сорок дев`ять) років фірмі „Triton Petrol Limited S.A.» для розміщення та експлуатації складу нафтопродуктів (водно-залізничного та перевально-розподільчого) по вул. Нахімова, 296-а; надано в довгострокову оренду терміном на 49 років фірмі „Triton Petrol Limited S.A.» земельну ділянку площею 9,8971 га забудованих земель (землі промисловості, транспорту зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення) із земель запасу для розміщення та експлуатації складу нафтопродуктів (водно - залізничного та перевально-розподільчого) по вул. Нахімова, 296-а.
05.05.2008 між Ізмаїльською міською радою (Орендодавець) та фірмою „Triton Petrol Limited S.A.» (Орендар) було укладено договір оренди землі.
Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору Орендодавець на підставі ст.ст. 2, 12 Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", рішення Ізмаїльської міської ради №1027-У від 30 листопада 2007 та відповідно до умов цього договору надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 9,8971 га, що знаходиться за адресою: Україна, Одеська область, місто Ізмаїл, вул. Нахімова, 296-а згідно з планом земельної ділянки, що є невід`ємною частиною цього договору.
Відподно до п. 1.2 договору оренди землі від 05.05.2008 земельна ділянка, яка є об`єктом оренди за цим договором, належить до категорії земель за основним цільовим призначенням - іншої комерційної діяльності (код Українського класифікатора цільового використання землі 1.11.6.), надається в оренду Орендарю для розміщення та експлуатації складу нафтопродуктів (водно - залізничного та перевально-розподільчого).
Відповідно до п. 2.1, 2.2, 2.5 договору оренди землі від 05.05.2008 в оренду передається земельна ділянка загальною площею 9,8971 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент підписання цього договору складає 11 907 905,00 грн. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, що належать орендарю, на правах власності.
Приписами п. п. 4.1, 4.2 договору оренди землі від 05.05.2008 орендна плата за передану в оренду земельну ділянку встановлюється виходячи з оплати за рік. За користування земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату у наступному розмірі 3,8 % від нормативної грошової оцінки в рік із щорічним збільшенням на 0,05 %.
Умовами п. п. 5.1 - 5.3 договору оренди передбачено, що земельна ділянка надається у користування Орендаря для розміщення та експлуатації складу нафтопродуктів (водно-залізничного та перевально-розподільчого). Зміна цільового призначення та використання зазначеної земельної ділянки можлива тільки на підставі відповідного рішення Ізмаїльської міської ради у встановленому законом порядку на підставі розробленого проекту землеустрою відведення земельної ділянки. Умови збереження стану земельної ділянки: використання ділянки у відповідності до проекту забудови з дотриманням вимог чинного законодавства, державних будівельних та інших норм і правил.
Відповідно до п. 9.1 договору оренди землі Орендодавець має право вимагати від Орендаря використання земельної ділянки за її цільовим призначенням згідно з п. 1.2 цього договору; вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати згідно з умовами цього договору; вимагати додержання Орендарем екологічної безпеки землекористування, державних стандартів, норм і правил, проектних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів.
Згідно з п. 9.2 договору оренди землі Орендодавець зобов`язаний передати за актом приймання-передачі в користування земельну ділянку у стані, який відповідає умовам цього договору, та придатну для використання за цільовим призначенням; не вчиняти дій, які б перешкоджали Орендарю користуватися орендованою земельною ділянкою; виконувати умови цього договору та дотримуватись прав Орендаря за цим договором.
Відповідно до п. 12.1 договору оренди землі від 05.05.2008 зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом 20 днів з дати їх подання до розгляду іншій стороні. Зміни та доповнення до договору оформлюються у тій самій формі, в якій оформлено цей договір.
Згідно з п. 14.1, 14.2 договору оренди землі. у разі виникнення розбіжностей чи суперечок сторони зобов`язуються використовувати усі можливості для мирного врегулювання конфліктів, у тому числі шляхом переговорів, мирових угод та інше. У разі неможливості врегулювання, суперечка підлягає розв`язанню в господарському суді у встановленому законом порядку.
Положеннями п. п. 16.1, 16.2 договору оренди землі від 05.05.2008 врегульовано, що цей договір підлягає державній реєстрації в порядку, передбаченому законодавством України. Договір набуває чинності після підписання сторонами і державної реєстрації.
З витягів з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру від 14.12.2010 вбачається, що земельна ділянка, площею 6,6147 га ( кадастровий номер 5110600000:01:048:0057), а також земельна ділянка, площею 3,2824 га (кадастровий номер 5110600000:01:048:0058), які знаходяться у користуванні компанії "Triton Petrol Limited S.A." на підставі договору оренди землі від 05.05.2008, за цільовим призначенням (використанням) належать до земель підприємств іншої промисловості.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 26.03.2012 та витягу про державну реєстрацію прав №33832494 від 13.04.2012 товариству „Triton Petrol Limited S.A.» на праві власності належить склад нафтопродуктів, який розташований за адресою: м. Ізмаїл, вул. Нахімова, буд. 296а.
06.06.2012 Ізмаїльською міською радою було прийнято рішення №2141-VI „Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Ізмаїл» , додатком до якого було передбачено коефіцієнти місця розташування земельних ділянок, які впливають на оціночну вартість земельних ділянок; коефіцієнти функціонального використання земельних ділянок комерційного використання складає 2,5; для земель промисловості - 1,2.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.06.2016 по справі №916/1027/16, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.08.2016р., позовні вимоги Ізмаїльської міської ради до фірми "Triton Petrol Limited S.A." (вул. Нахімова, 296-а, м. Ізмаїл, Одеська область, 68600) були задоволені частково шляхом внесення змін до договору оренди землі від 05.05.2008, укладеного між Ізмаїльською міською радою та фірмою "Triton Petrol Limited S.A.", зареєстрованого в Одеській регіональній філії ДП „Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.07.2008 за № 040850700019, а саме викладено пункт 2.2 цього договору в наступній редакції: „Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 81948977,71 грн.» .
З витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки №НВ-5103779372016 від 15.12.2016 та №НВ-5103768052016 від 13.12.2016 вбачається, що орендовані позивачем земельні ділянки за цільовим призначенням належать до земель, виділених для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання земельних ділянок - для розміщення та експлуатації складу нафтопродуктів (водно-залізничного та перевально-розподільчого).
З витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки №НВ-5106210912018 від 25.04.2018 та №НВ-5115249532020 від 12.10.2020 вбачається, що орендовані позивачем земельні ділянки за цільовим призначенням належать до земель іншої комерційної діяльності (1.11.6), категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання земельних ділянок - для розміщення та експлуатації складу нафтопродуктів (водно-залізничного та перевально-розподільчого).
31.01.2018 компанія „Трайтон Петрол Лімітед С.А.» звернулась до Департаменту контролю за використанням та охороною земель Держгеокадастру із листом №4, відповідно до якого позивач, посилаючись на передання йому у користування земельних ділянок, які за цільовим призначенням відносяться до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборонного та іншого призначення, просив вжити заходів з метою проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час зміни коду використання (цільового призначення) орендованих ділянок.
Листом №28-28-0.19-3629/2-18 від 02.04.2018 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру у відповідь на лист позивача №4 від 31.01.2018 було повідомлено, що за результатами розгляду порушеного питання встановлено, що державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у м. Ізмаїлі Одеської області Асадчою В.М. за відсутності правових підстав двічі було внесено зміни до поземельних книг земельних ділянок, а саме у відомості про земельні ділянки, внаслідок чого код цільового призначення земельних ділянок внесений у відомості про земельні ділянки не відповідає категорії земельних ділянок. Крім того, позивача було повідомлено про направлення Головному управлінню Держгеокадастру у Одеській області доручення вжити відповідних заходів реагування щодо усунення вказаного порушення вимог земельного законодавства.
Листом №11 від 15.05.2018 компанія „Трайтон Петрол Лімітед С.А.» повторно звернулась до Департаменту контролю за використанням та охороною земель Держгеокадастру із проханням здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства під час зміни коду використання (цільового призначення) земельних ділянок Ізмаїльською міською радою та управлінням держгеокадастру.
Листом №28-28-0.19-7003/2-18 від 21.06.2018 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру у відповідь на лист позивача №11 від 15.05.2018 було повідомлено, що втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється. При цьому, дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом.
08.07.2020 компанія „Трайтон Петрол Лімітед С.А.» звернулась до Ізмаїльської міської ради із листом №3, відповідно до якого позивачем було запропоновано Ізмаїльській міській раді внести зміни до договору оренди землі від 05.05.2008 шляхом визначення категорії земельної ділянки (цільового призначення), яка передбачена чинною Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 за № 548. До листа із пропозицією внести зміни до договору позивачем було додано проект угоди про внесення змін до договору.
Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до Ізмаїльської міської ради про внесення змін до договору оренди землі, компанією „Трайтон Петрол Лімітед С.А.» було наголошено про наявність правових підстав для приведення договору у відповідність до вимог чинного законодавства в частині визначення коду класифікації призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548.
Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
За положеннями ч.ч.1, 2   ст.11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст.202 Цивільного Кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до   ст. 626 Цивільного кодексу України     договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. 
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
За змістом ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Законом визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Згідно зі ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
Як зазначалося раніше, 05.05.2008 між Ізмаїльською міською радою та фірмою „Triton Petrol Limited S.A.» було укладено договір оренди земельної ділянки, яка за основним цільовим призначенням належить до категорії - землі іншої комерційної діяльності; земельна ділянка була надана Орендарю для розміщення та експлуатації складу нафтопродуктів.
23.07.2010 Державним комітетом України із земельних ресурсів з метою забезпечення обліку земель за видами їх цільового призначення у державному земельному кадастрі прийнято наказ №548 „Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» .
Так, 06.06.2012 Ізмаїльською міською радою було прийнято рішення №2141-VI „Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Ізмаїл» , прийняття якого стало підставою для внесення змін до договору оренди у судовому порядку у межах справи №916/1027/16.
Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України „Про оцінку земель» від 11.12.2003 № 1378-IV (з наступними змінами та доповненнями) нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України „Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України „Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, які розташовані у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.
Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати. При цьому, нормативна грошова оцінка земельних ділянок, які розташовані у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення повинна проводитись не рідше ніж один раз на 5-7 років.
Процедура проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначена Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 № 489.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.
Згідно з п. п. 2, 3 розділу ІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається згідно з формулою 1. Визначення нормативної грошової оцінки одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів проводиться згідно з формулою, якою передбачено необхідність врахування Кф - коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки.
Положеннями п. 5 розділу ІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів встановлено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548.
Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, передбачено такий вид цільового призначення земель як землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (секція J, підрозділ 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості ).
При цьому, категорія земель як землі іншої комерційної діяльності Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, яка враховується при визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не передбачена.
Таким чином, в даному випадку наявний взаємозв`язок між коефіцієнтом, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, та остаточним розміром орендної плати, яка буде сплачуватись орендарем на користь орендодавця, оскільки нормативна грошова оцінка земельної ділянки розраховується із урахуванням затвердженого коефіцієнту.
Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
Як визначено частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі", однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Орендна плата за землю відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 12.1 договору оренди землі від 05.05.2008 зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом 20 днів з дати їх подання до розгляду іншій стороні. Зміни та доповнення до договору оформлюються у тій самій формі, в якій оформлено цей договір.
Згідно з п. 14.2 договору оренди землі від 05.05.2008 у разі неможливості врегулювання, суперечка підлягає розв`язанню в господарському суді у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
08.07.2020 компанія „Трайтон Петрол Лімітед С.А.» зверталась до Ізмаїльської міської ради із листом №3, відповідно до якого позивачем було запропоновано внести зміни до договору оренди землі від 05.05.2008.
Разом з тим, пропозиція позивача була залишена Ізмаїльською міською радою без відповіді та задоволення.
Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, зазначає, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, встановлюється на підставі   Класифікації видів цільового призначення земель,   затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України      01 листопада 2010 року за № 1011/18306.
Суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що прийняття органами державної влади нормативно-правового акту, який впливає на порядок визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності, безпосередньо впливає на права та обов`язки сторін за договором оренди землі, у зв`язку з чим наявні підстави для внесення змін до договору оренди земельної ділянки в цій частині.
Судовою колегією не приймаються до уваги доводи апелянта щодо намагання позивача змінити цільове призначення земельної ділянки, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частини перша, друга статті 20 ЗК України).
Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/1836 (далі - Наказ № 548), затверджена нова Класифікація видів цільового призначення земель, відповідно до якої землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення віднесено за кодом КВЦПЗ: секція «J» підрозділ 11.02 «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств машинобудівної та іншо промисловості». 
Так, згідно рішення Ізмаїльської міської ради №1057-V від 30.11.2007 та договору оренди землі від 05.05.2008 земельна ділянка була передана позивачу для розміщення та експлуатації складу нафтопродуктів із забудованих земель (земель промисловості, транспорту зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення). 
За таких оставин, жодної зміни цільового призначення земельної ділянки не відбулося і задоволення в даному випадку заявлених позивачем вимог не матиме наслідком зміну цільового призначення орендованої земельної ділянки, а договір оренди земельної ділянки в частині визначення коду класифікації виду цільового призначення буде приведено у відповідність вимогам чинного законодавства України.
Крім того, на момент прийняття рішенням №1057-V від 30.11.2007 та на момент укладення договору від 05.05.2008 положеннями ст. 19 Земельного кодексу України не було передбаченого такої категорії цільового використання земельних ділянок як землі іншої комерційної діяльності. Натомість, ст. 19 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки можуть відноситись до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, що фактично і має місце в даному випадку.
Також судовою колегією відхилено доводи апелянта в частині відсутності зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, оскільки в даному випадку задоволення позовних вимог шляхом внесення змін до договору оренди землі від 05.05.2008 відновлює порушене право позивача неправильним застосуванням категорії цільового використання землі, що були закріпені в договорі та впливають на розрахунок орендної плати.
З огляду на вищевикладене, враховуючи наявні матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність у компанії „Трайтон Петрол Лімітед С.А.» права на оплату орендних платежів за користування земельною ділянкою комунальної власності із урахуванням вимог чинного законодавства, а також наявність правових підстав для внесення змін до договору оренди землі шляхом викладення п. 1.2 розділу І „Предмет договору» у редакції, запропонованій компанією „Трайтон Петрол Лімітед С.А.» 
Згідно зі статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Таким чином, доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони вірних висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
За таких обставин, апеляційна скарга Ізмаїльської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2021 по справі №916/2557/20 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2021 по справі №916/2557/20 залишається без змін.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.  129,  269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
          
          ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Ізмаїльської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2021 по справі №916/2557/20 залишити без задоволення.
          Рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2021 по справі №916/2557/20 залишити без змін.
          Постанова набирає законної з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченими ст. ст. 287-288 ГПК України.
          Повний текст постанови складено та підписано 05.07.2021 року. 

Головуючий суддя:                                                                           Н.М. Принцевська
                                                          
Судді:                                                                                                         Г.І. Діброва 

                                                                                                 А.І. Ярош