ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2021 року                                                                                      Справа № 918/346/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Коломис В.В. ,  суддя Юрчук М.І. 
без участі представників сторін
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз збут" на рішення Господарського суду Рівненської області, ухвалене 15.06.2021 суддею Марачем В.В. у м. Рівне (повний текст рішення складено 29.06.2021) 
у справі № 918/346/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз збут"
до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Рівненській області
про стягнення в сумі 141246, 38 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Благогаз Збут" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з ТУ ДСА України в Рівненській області 141246,38 грн. заборгованості за поставлений природний газ в січні-лютому 2021 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на підставі укладеного між ТОВ «Благогаз Збут» та ТУ ДСА України в Рівненській області Договору від 01.06.2020 № 109-20 на постачання природного газу позивач продовжував здійснювати постачання природного газу на користь відповідача у січні-лютому 2021. Позивач звертався до відповідача в телефонному режимі, а також направляв листи на електронну пошту відповідача з проханням укласти Додаткову угоду до Договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року в обсязі, що не перевищує 20% суми або Договір на постачання природного газу в січні- лютому 2021 року, однак жодної відповіді не отримав. Відповідно до Правил постачання природного газу відповідач (споживач) повинен сам контролювати споживання газу і самостійно обмежити споживання, проте цього не було зроблено. За твердженнями позивача, ТУ ДСА України в Рівненській області продовжувало споживати природний газ, який йому постачав ТОВ "Благогаз збут" протягом січня-лютого 2021 року. Вказане підтверджує інформацією Оператора ГТС, відображеною у електронній платформі SAP; Актом приймання передачі природного газу та видатковою накладною № РН-0000012 від 31.01.2021р. на об`єм 13, 81690 тис.м.куб. в розмірі 128 497,18 грн.; Актом приймання передачі природного газу та видатковою накладною № РН-0000477 від 28.02.2021р. на об`єм 0,81905 тис.м.куб в розмірі 7 617,17 грн.; Актом приймання передачі природного газу та видатковою накладною № РН-0000478 від на об`єм 0,55183 тис.м.куб 28.02.2021р. в розмірі 5 132,03 грн.
У відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Не заперечує, що 01.06.2020 між ТОВ "Благогаз Збут" та ТУ ДСА України в Рівненській області було укладено Договір № 109-20 на постачання природного газу, однак розрахунки по даному Договору здійснені в повному обсязі. Крім того, на звернення позивача до відповідача, позивачу повернуте забезпечення виконання договору постачання природного газу. Вважає докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, неналежними та недостовірними.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 15.06.2021 у справі № 918/346/21 у задоволенні позову ТОВ "Благогаз Збут" до ТУ ДСА України у Рівненській області про стягнення заборгованості в сумі 141246,38 грн. відмовлено. 
Місцевий господарський суд зазначив про недоведеність, необґрунтованість, а відтак безпідставність заявлених позовних вимог ТОВ "Благогаз Збут".
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 14.07.2021 № 14/07-01, просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаржник вважає, що оскаржуване рішення було ухвалене із невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому просить останнє скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.
Аргументуючи апеляційну скаргу ТОВ "Благогаз Збут" вказує, що судом не взято до уваги докази направлення проекту додаткової угоди на електронну адресу відповідача, що стверджується роздруківкою електронної переписки між сторонами. При цьому між сторонами велися перемовини щодо укладення додаткової угоди та відповідач продовжував споживати природний газ не підписавши останню. З огляду на відсутність заперечень після отримання актів приймання-передачі природного газу, вважається, що відповідачем погоджені ціни та об`єми поставок. Факт постачання газу стверджується даними Інформаційної платформи SAP та листом ТОВ "Оператор ГТС України". Також відмічає, що суд безпідставно послався на законодавчо встановлену неможливість існування декількох постачальників природного газу для одного споживача в одному місяці, оскільки дана норма втратила чинність 01.03.2019 у зв`язку із запровадженням подобового балансування природного газу та введенням в дію нової редакції Кодексу ГТС. Стверджуючи, що відповідно до Правил постачання природного газу постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження постачання природного газу, суд не врахував п. 20 даних Правил, за якими споживач зобов`язується самостійно обмежити (припинити) споживання природного газу у випадку відсутності укладеного договору постачання природного газу. Однак відповідач цього не зробив і продовжував споживати природний газ, який постачався позивачем. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 ( головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Дужич С.П., суддя Коломис В.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Благогаз Збут" на рішення Господарського суду Рівненської області від 15.06.2021 у справі № 918/346/21; постановлено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Від ТУ ДСА України у Рівненській області на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Благогаз Збут", а рішення Господарського суду Рівненської області у справі № 918/346/21 від 15.06.2021 залишити без змін. Доводи скаржника про наявність електронного листування вважає безпідставними, оскільки з переліку адресатів в наданому скріншоті неможливо підтвердити надсилання листа саме на офіційну електронну адресу відповідача. Разом з цим даний доказ було подано позивачем разом із запереченням на відзив, а не до позовної заяви, що є порушенням норм ГПК України. Відмічає, що згідно ст. 188 ГК України у випадку недосягнення згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Однак позивачем таких дій не вчинено. Надані докази надсилання актів приймання-передачі газу не дають можливість встановити які саме документи були надіслані, а відомості від Оператора ГТС засвідчені самим позивачем, що не може вважатись достовірним доказом споживання газу відповідачем. 
Згідно ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
В силу ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань про розгляд даної справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило.
Водночас, за розпорядженням керівника апарату суду від 15.09.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі № 918/346/21 Дужича С.П. у період з 13.09.2021 по 01.10.2021 включно, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено автоматизовану заміну судді-члена колегії у справі № 918/346/21; визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя  суддя Коломис В.В., суддя Юрчук М.І.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, що містяться у ній, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога ТОВ "Благогаз Збут" до ТУ ДСА України в Рівненській області про стягнення заборгованості з оплати природного газу, переданого відповідачу у період січень-лютий 2020 року на суму 141246,38 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до положень Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу постачальником природного газу, правовідносини між сторонами у справі існували на підставі укладеного між ними 01.06.2020 Договору № 109-20 на постачання природного газу, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити споживачу у 2020 році природний газ (код за ДК 021:2015:09120000-6 газове паливо (природний газ), а споживач зобов`язався прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним договором.    
За умовами п.9.1. Договору цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з 15 жовтня 2020 до 31 грудня 2020 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
Відповідно до п.9.2. Договору Сторони цього Договору домовились, що у відповідності, частини 5 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", дія Договору може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі природного газу на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми цього Договору, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.
Позивач вказує на те, що на виконання умов Договору ним  07.12.2020 було направлено лист на електронну адресу відповідача з проектом Додаткової угоди на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021. Даний лист вважає пропозицією позивача про укладення Додаткової угоди. Вказує, що між сторонами велися усні перемовини, щодо укладення Додаткової угоди про продовження строку дії договору, у зв`язку з чим відповідач продовжував споживати природний газ, який йому постачав ТОВ "Благогаз Збут".
На підтвердження факту постачання природного газу у січні-лютому 2021 позивач надав суду інформацію, яка відображена на електронній IT-платформі SAP щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XS0000Q77RG00N за січень-лютий 2021 року та складених актів приймання-передачі природного газу та видаткових накладних № РН-0000012 від 31.01.2021 на об`єм 13, 81690 тис.м.куб. в розмірі 128 497,18 грн., № РН-0000477 від 28.02.2021 на об`єм 0,81905 тис.м.куб в розмірі 7 617,17 грн., № РН-0000478 від 28.02.2021 на об`єм 0,55183 тис.м.куб 28.02.2021р. в розмірі 5 132,03 грн.
Зазначає, що відповідач примірники вказаних актів прийому-передачі не підписав та не надіслав на адресу позивача вмотивованої відмови в підписанні зазначених вище актів прийому-передачі природного газу за січень-лютий 2021 року.
Враховуючи вищенаведені обставини позивач просить суд з посиланням на ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 141246,38 грн. 
Судовою колегією відмічається, що статтею 12 глави 2 розділу ІІІ Закону України "Про ринок природного газу" визначено правила постачання природного газу.
Постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором (частина 1 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу").
Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (частина 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу").
Відповідно до положень статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується регулятором - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Частиною 2 статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" визначені обов`язки споживача, зокрема, укласти договір про постачання природного газу, не допускати несанкціонованого відбору природного газу, припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.
Правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України визначаються Кодексом газотранспортної системи України, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493.
Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.
Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що матеріали справи № 918/346/21 не містять доказів на підтвердження пролонгації дії Договору на постачання природного газу № 109-20 від 01.06.2020 року після встановленого строку дії укладеного між стронами Договору.
Місцевим господарським судом вірно відмічено, що позивач не надав жодного підтвердження про направлення відповідачу проекту Додаткової угоди до Договору на постачання природного газу № 109-20 від 01.06.2020 року на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року в обсязі, що не перевищує 20% суми або проекту договору на постачання природного газу в січні-лютому 2021 року.
Твердження апелянта про те, що проект Додаткової угоди був надісланий відповідачу 07.12.2020 на офіційну електронну адресу (inbox@rv.court.gov.ua) не відповідає дійсності, оскільки в доданому скріншоті сторінки відсутній такий адресат. Листування з іншим адресатом olena771@i.ua жодним чином не підтверджує доводів скаржника щодо направлення офіційної пропозиції щодо пролонгації договору.
Оскільки жодних додаткових угод на зміну обумовленого договором розрахункового періоду постачання природного газу сторони не укладали, колегія суддів погоджується з висновком про те, що у січні-лютому 2021 року договірні відносини щодо постачання природного газу між ТОВ "Благогаз Збут", як постачальником природного газу, та ТУ ДСА України у Рівненській області, як споживачем, не існували.
Сторонами не заперечується також той факт, що розрахунки по Договору № 109-20 від 01.06.2020 здійснені в повному обсязі, а на сайті Уповноваженого органу даний договір має статус "Закритий" (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-04-14-001338-b). 
Згідно ч. І п. 2 ст. 27 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.15 №922-VIII, замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю.
Встановлено, що на звернення позивача до відповідача, позивачу повернуте забезпечення виконання договору постачання природного газу в сумі 13770 грн. 
Згідно з положеннями пункту 3 розділу II Правил постачання природного газу, споживач має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким постачальником за умови відсутності простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником; договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу, необхідний споживачу, або по його точці комерційного обліку, якій присвоєно окремий ЕІС-код, та на строк, який кратний величині розрахункового періоду, визначеного в договорі постачання природного газу. 
Згідно з положеннями пункту 18 розділу II Правил, постачальник має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким споживачем та за відсутності простроченої заборгованості споживача за природний газ перед діючим постачальником поставити природний газ споживачу в періоді, наступному після періоду постачання природного газу діючим постачальником. 
Суд зазначає, що відповідно до пункту 4 глави 5 розділу VI  "Порядок фактичного розподілу (споживання) природного газу" Кодексу газорозподільних систем у разі, якщо за результатами споживання природного газу у період відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника (несанкціонований відбір природного газу) Оператор ГТС при забезпеченні заходів балансування за підсумками газового місяця за процедурою, визначеною Кодексом ГТС, віднесе такі обсяги (неврегульований небаланс) на Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ вартість таких обсягів, що розраховується за формулою: В = Vф х Ц х К, де В - вартість природного газу, яка компенсується Оператору ГРМ; Vф - об`єм (обсяг) природного газу, фактично спожитий споживачем за період відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника; Ц - ціна закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ у відповідний період,  Оператор ГРМ щомісячно публікує на своєму веб-сайті інформацію про таку ціну та період її дії; К - коефіцієнт компенсації, який визначається на рівні 1,5 чи 2. Таким чином, за неможливості зупинення замовником споживання природного газу, фактично буде споживатися технологічний газ Оператора газорозподільної системи.
Відповідно до матеріалів справи, 29.12.2020 відповідачем оприлюднено повідомлення про намір укласти договір про закупівлю природного газу у ТОВ "Рівнегаз Збут" (https://prozorro.gov.u/tender/UA-2020-12-04-011809-Ь), згідно Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.15 №922-VIII. Дану закупівлю було оголошено 04.12.2020 з строком поставки товару з 01.01.2021 по 31.12.2021. Наслідком закупівлі є підписання та оприлюднення Договору від 14.01.2021 № 41АВ337-129-21/1-21 на постачання природного газу між ТОВ "Рівнегаз Збут" та ТУ ДСА України в Рівненській області. 
Пунктом 9.1. Договору від 14.01.2021 № 41АВ337-129-21/1-21 передбачено, що Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої Споживач включений до Реєстру споживачів в інформаційній платформі Оператора TTC до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (підтвердження посилання на сайт прозоро https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-12-04-011809-Ь та копія Договору від 14.01.2021 №41АВ337-129-21/1-21 на постачання природного газу).
Таким чином підтверджено, що у спірний розрахунковий період (січень-лютий 2020 року) відповідач мав договірні відносини щодо постачання природного газу не з позивачем, а ТОВ "Рівнегаз Збут".
Твердження апелянта стосовно факту споживання відповідачем природного газу у зазначених позивачем обсягах у січні-лютому 2021 року, що підтверджується даними Оператора ГТС, які відображені на електронній IT-платформі SAP, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно ч. 5 розділу І Правил, інформаційна платформа - це електронна платформа Оператора ГТС у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, створена відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи. Відповідно і достовірність даних підтверджується саме Оператором ГТС.
З поданих позивачем доказів не вбачається можливим встановити достовірність наданої інформації, оскільки зазначені дані містять тільки підпис та печатку представника позивача, а не Оператора ГТС. За наведеного, суд вважає не доведеним позивачем факт постачання природного газу відповідачу у зазначених обсягах, перебування ТУ ДСА України в Рівненській області в Реєстрі споживачів ТОВ "Благогаз Збут" після строку закінчення дії Договору № 109-20 (після 31 грудня 2020 року), а отже й підставність постачання природного газу ТУ ДСА України, як споживачу.
Посилання апелянта на те, що після отримання актів приймання-передачі газу № РН-0000012, №РН-0000477, №РН-0000478, відповідач не надав жодних заперечень, а тому погодився з фактом поставки газу за визначеними цінами та об`ємами, судова колегія вважає безпідставним. Надані позивачем реєстри згрупованих поштових відправлень за 17.02.2021 та 16.03.2021 не містять інформації про те, які саме документи направляються. 
Лист-претензія від 22.02.2021 № 22/02-01 з додатками (акти приймання-передачі від 31.01.2021, від 28.02.2021 та акт звірки за період з 02.01.2021 по 22.04.2021), згідно доданих позивачем доказів надіслана відповідачу лише 27.04.2021 року, в той час як позовна заява сформована та надіслана 30.04.2021. Тобто факт обізнаності відповідача з наявністю складених актів приймання-передачі газу до звернення позивача до суду не доведено.
Таким чином, колегія суддів зауважує, що позовні вимоги ТОВ "Благогаз Збут" не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.76, 77 ГПК України.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.
В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку, що за відсутності договірних відносин між сторонами в січні-лютому 2021 року та відсутності  доказів фактичного постачання газу відповідачу у вказаний період, вимоги позивача безпідставні та задоволенню не підлягають. 
Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що наведені в апеляційній скарзі аргументи скаржника не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вони не спростовують обґрунтованих висновків господарського суду, правильність застосування норм матеріального права та не вказують на порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення.
Колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 15.06.2021 у справі № 918/346/21 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві, відтак не вбачає підстав для його скасування.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами розгляду апеляційної скарги у справі 918/346/21, судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                      
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз збут" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 15.06.2021 у справі № 918/346/21 залишити без змін.  
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Справу № 918/346/21 повернути  Господарському суду Рівненської області.

Головуючий  суддя                                                                      Тимошенко О.М. 

Суддя                                                                                              Коломис В.В.  

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.