ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 липня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/1714/20	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді Савицького Я.Ф.,
         суддів Діброви Г.І.,
                                                        Принцевської Н.М.,
секретар судового засідання Бебик А.М., 
за участю представників учасників судового процесу:
від ТОВ «АВТОШАЙРПОДІЛЛЯ»: не з`явився;
від ДП “МТП “Чорноморськ”: Марченко Д.В., у порядку самопредставництва;;
суб`єкт оскарження: Паршенко О.О., особисто;
за участю Чорноморського міського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: Чехоніна Т.Г., керівник;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства “Морський торговельний порт “Чорноморськ”
на ухвалу Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні скарги на дії державного виконавця державної виконавчої служби 
від 26 березня 2021 року (повний текст складено 29.03.2021р.)
у справі №916/1714/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОШАЙРПОДІЛЛЯ»
до відповідача: Державного підприємства “Морський торговельний порт “Чорноморськ”
про: стягнення 1 888 994,16 грн.
особа, дії (бездіяльність) якої оскаржуються: старший державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О.,-

суддя суду першої інстанції: суддя Демешин О.А.
час та місце винесення рішення: 26.03.2021р., м. Одеса, просп. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області
Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 21.07.2021р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.08.2020р. у справі №916/1714/20, яке залишено в силі постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2021р., задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Автошайрподілля” до Державного підприємства “Морський торговельний порт “Чорноморськ” про стягнення з останнього 1 888 994,16 грн.
28.10.2020р. на виконання вказаного судового рішення Господарським судом Одеської області був виданий відповідний наказ.
16.03.2021р. до місцевого господарського суду надійшла Постанова старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О. від 25.02.2021 року по закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі.
25.01.2021р. від Державного підприємства „Морський торгівельний порт „Чорноморськ” (ДП “МТП “Чорноморськ”, відповідач) до Господарського суду Одеської області надійшла скарга на дії старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О. (державний виконавець) у справі №916/1714/20, згідно якої скаржник просить суд:
- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паршенко О.О. щодо не направлення стороні виконавчого провадження постанови про зведення виконавчих проваджень, не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №63856739 після фактичного виконання рішення та не надіслання такої постанови сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження, формування платіжних вимог на підставі наказу №916/1714/20 від 28.10.2020р. після його фактичного виконання;
- визнати недійсними та скасувати постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 09.12.2020р., платіжну вимогу від 15.12.2020р. №63856739 на суму 656 986,13 грн., платіжну вимогу від 24.12.2020р. №63856739 на суму 564 864,89 грн., платіжну вимогу від 04.01.2021р. №63856739 на суму 384 283,25 грн.
- зобов`язати старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паршенко О.О. повернути грошові кошти згідно меморіальних ордерів, виконаних банківськими установами платіжних вимог, платіжних доручень від 23.12.2020р. №63856739 на суму 92 121,24 грн., від 30.12.2020р. №2798126416 на суму 81 221,20 грн., від 31.12.2020р. №63856739 на суму 99 360,44 грн., від 04.01.2021р. №5006801216 на суму 120 932,78 грн., від 04.01.2020р. №63856739 на суму 384 283,25 грн., на рахунки ДП “МТП “Чорноморськ”;
- зобов`язати старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паршенко О.О. винести постанову про закінчення виконавчого провадження №63856739.
В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на те, що 14.12.2020р. наказ від 28.10.2020р. №916/1714/20, виданий за результатами винесення рішення суду, був виконаний в повному обсязі, отже ВП №63856739 підлягало закриттю на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України “Про виконавче провадження” (відповідно до якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) ще в день фактичного виконання рішення в повному обсязі, а саме: 14.12.2020р., так як згідно ч.2 ст. 39 вказаного закону, постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених ч.1 цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин. Проте, в порушення вказаного припису ЗУ “Про виконавче провадження”, старшим державним виконавцем не було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №63856739 та не було доведено до відома та надіслано сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження таку постанову, не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, як того вимагають приписи ч.1 ст.28 ЗУ “Про виконавче провадження”.
Відповідач зазначив, що порушене право ДП “МТП “Чорноморськ”, у вигляді безпідставного та незаконного стягнення з рахунків останнього грошових коштів у розмірі 777918,91 грн. (в рамках виконавчого провадження №63856739 на підставі наказу №916/1714/20 від 28.10.2020р., вже після фактичного виконання вказаного наказу в повному обсязі), має бути поновлено шляхом повернення таких коштів Чорноморським міським відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Державному підприємству “Морський торговельний порт “Чорноморськ".
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.03.2021р. у справі №916/1714/20 (суддя Демешин О.А.) у задоволенні скарги Державного підприємства „Морський торгівельний порт “Чорноморськ” на дії старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О. у справі №916/1714/20 відмовлено.
Ключовим мотивом ухвали суду є відсутність доказів щодо порушення діями виконавця прав чи свобод відповідача, оскільки останній не довів безпідставність стягнутих з нього коштів на виконання наказу від 28.10.2020р. у справі №916/1714/20.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.03.2021р. у справі №916/1714/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі скаргу Державного підприємства „Морський торгівельний порт “Чорноморськ” на дії старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О. у справі №916/1714/20.
Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам скарги на дії державного виконавця. Водночас, обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, зокрема, що судом першої інстанції безпідставно зазначено про встановлення такої обставини як направлення сторонам виконавчого провадження державним виконавцем постанови про об`єднання виконавчих проваджень №63856605 та №63856739 у зведене виконавче провадження №63874173, згідно ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки матеріали справи не містять доказів, які підтверджують відправлення виконавцем такої постанови боржнику. Навпаки, не встановлення судом не надіслання виконавцем боржнику постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене, апелянт вважає недотриманням судом норм процесуального права, що є однією з підстав скасування оскаржуваної ухвали.
Крім того, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з отриманням постанови про відкриття виконавчих проваджень боржник отримав вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження, що дає можливість відстежувати боржнику стан виконавчого провадження, оскільки вказане не звільняє виконавця від обов`язку встановленого ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо надіслання сторонам виконавчого провадження документів виконавчого провадження та не тягне обов`язку для сторін виконавчого провадження відстежувати відповідну інформацію в автоматизованій системі виконавчого провадження, тоді як, положеннями вказаного закону на виконавця покладено обов`язок надіслання сторонам виконавчого провадження документів виконавчого провадження.
Також, поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що списання суми у розмірі 777 918,91 гривень на підставі судового наказу від 28.10.2020р. №916/1714/20 в рамках ВП №63856739 здійснювалось після фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, яке підлягало закінченню.
Детальніше доводи ДП “МТП “Чорноморськ” викладені в апеляційній скарзі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.04.2021р. відкрито апеляційне провадження у справі №916/1714/20. 
Водночас, вказаною же ухвалою суду апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства “Морський торговельний порт “Чорноморськ” було зупинено до повернення матеріалів справи із суду касаційної інстанції, у зв`язку із відкриттям касаційного провадження у справі №916/1714/20 за касаційною скаргою Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на рішення Господарського суду Одеської області від 13.08.2020р. та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2021р. у даній справі.
Після розгляду справи №916/1714/20 Верховним Судом та поверненням матеріалів справи до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2021р. апеляційне провадження у справі №916/1714/20 було поновлено, розгляд справи призначено на 21 липня 2021 року год. 
20.07.2021р. до Південно-західного апеляційного господарського суду від старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О. надійшов відзив, згідно із яким не погоджується з апеляційною скаргою ДП “Морський торговельний порт “Чорноморськ” та просить суд відмовити у задоволенні останньої.
У судовому засіданні 21.07.2021р. представник ДП “Морський торговельний порт “Чорноморськ” підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні. старший державний виконавець Паршенко О.О. та представник органу ДВС зазначили, що ухвала місцевого господарського суду є законною, обґрунтованою та прийнятою у відповідності до норм матеріального та процесуального права; представники ДВС звернули увагу на те, що виконавцем було дотримано вимоги чинного законодавства України, а тому, порушення виконання судового рішення з боку ДВС відсутні. Представник ТОВ «АВТОШАЙРПОДІЛЛЯ» у судове засідання не з`явився, про причини неявки в судове засідання суд апеляційної інстанції не повідомив. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином. 
Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
У судовому засіданні 21.07.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши та проаналізувавши доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши наявні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 08.12.2020р. старшим державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паршенко О.О., на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 13.08.2020р. у даній справі №916/1714/20, на підставі наказу суду від 28.10.2020р. було відкрите виконавче провадження (ВП) №63856739, копія постанови була надіслана боржнику, здійснено запит до Податкової служби України щодо отримання інформації про наявні рахунки боржника. 
Водночас, Господарським судом Одеської області розглядалась справа №916/1106/20 за позовом ТОВ “АВТОШАЙРПОДІЛЛЯ`ДО ДП “МТП “Чорноморськ” про стягнення заборгованості у розмірі 7 547 898,18 грн. Рішенням від 11.09.2020р. у справі №916/1106/20 позовні вимоги задоволено повністю; вказане рішення залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій; на примусове виконання цього рішення 25.11.2020р. видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача 7 547 898,18 грн. боргу та витрати на сплату судового збору в розмірі 113 218,48 грн. 
08.12.2020 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Паршенко О.О. було винесено постанову про відкриття ВП №63856605 з виконання наказу Господарського суду Одеської області від 25ю11.2020р. у справі №916/1106/20. Дана постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана ДП "МТП "Чорноморськ" за вих. №28/51515 від 08.12.2020р. на адресу боржника рекомендованим поштовим відправленням. 
Крім того, державним виконавцем 08.12.2020р. винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №63856739 (борг - 1917332,07 грн., виконавчий збір - 191733,21 грн., витрати - 269,00 грн.) та постанову про арешт коштів боржника ВП №63856605 (борг - 7661116,66 грн., виконавчий збір - 766111,67 грн., витрати - 269,00 грн.) в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Копії постанов направлені сторонам виконавчого провадження та до ПАТ “МТБ Банк”, АБ “УКРГАЗБАНК”, АТ “Укрексімбанк” та Філія-Одеське обласне управління публічного акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” 08.12.2020р. за вих. № 28/51533 та вих. № 28/51518.
Таким чином, на виконанні у відділі ДВС перебувало ВП №63856739 з примусового виконання наказу від 28.10.2020р. №916/1714/20 про стягнення з ДП «МТП Чорноморськ» на користь ТОВ „АВТОШАЙРПОДІЛЛЯ": 1 888  994,16 грн. боргу та 28 337,91 грн. судового збору і ВП №63856605 з примусового виконання наказу від 25.11.2020р. №916/1106/20 про стягнення з ДП «МТП “Чорноморськ” на користь ТОВ „АВТОШАЙРПОДІЛЛЯ" 7 547 898,18 грн. боргу та 113 218,48 грн. судового збору.
В подальшому, 09.12.2020р., на виконання положень ст. 30 Закону України “Про виконавче провадження” була винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень №63856739 та №63856605 у зведене виконавче провадження №63874173. 
Загальна сума, яка мала бути стягнута зі скаржника по двом виконавчим провадженням, які були об`єднані у зведене виконавче провадження № 63874173 складала:  1 888 994,16 грн. + 28 337,91 грн. + 7 547 898,18 грн. + 113 218, 48 грн. = 9 578 448,73 грн. (загальна суму до стягнення по двох рішеннях суду) + 957 844,88 грн. (загальний розмір виконавчого збору) + 538,00 грн. (витрати) = 10 536 831,61 грн.
Матеріали справи свідчать, що відповідно до платіжної вимоги від 08.12.2020р. №63856739, 14.12.2020р. з відповідача було стягнуто 2  109  334,28 грн. (т.4 а.с.58-63).
12.01.2021р. державним виконавцем була винесена постанова про зняття арешту з коштів та майна боржника у зв`язку з повним погашення боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження №63856739.
Після цього з рахунків ДП "МТП "Чорноморськ" продовжувалось списання грошових коштів на загальну суму 777  918,91 грн. (т.4 а.с. 76, 78, 79, 71, 82).
Так, відповідно до:
- меморіального ордеру від 23.12.2020р. №63856739 списано 92 121,24 грн.;
- меморіального ордеру від 30.12.2020р. №2798126416 списано 81  221,20 грн.;
- платіжного доручення від 31.12.2020р. №63856739 списано 99  360,44 грн.;
- платіжного доручення від 04.01.2021р. №63856739 списано 384  283,25 грн.;
- меморіального ордеру від 04.01.2021р. №5006801216 списано 120  932,78 грн.
У призначенні платежів у всіх документах зазначено, що списання коштів здійснюється на підставі ВП №63856739 згідно наказу №916/1714/20 від 28.10.2020р.
Водночас, 12.01.2021р. органом ДВС була винесена постанова про зупинення виконавчого провадження №63856739, оскільки на адресу Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява боржника про зупинення виконавчого провадження №63856739 на підставі ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021р. у справі №916/1714/20 про поновлення ДП "МТП "Чорноморськ" строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 13.08.2020р. у даній справі.
Апелянт наполягає на тому, що він не був обізнаний про відкриття зведеного виконавчого провадження шляхом об`єднання виконавчих проваджень №63856739 та №63856605, а тому, вважає, що державним виконавцем безпідставно стягувались кошти у період відповідного зупинення та після виконання рішення у справі №916/1714/20, що повинно було стать підставою для завершення (закриття) виконавчого провадження №63856739.
Водночас, скарга відповідача мотивована тим, що останньому внаслідок безпідставного списання грошових коштів було завдано матеріальних збитків на загальну суму 777 918,91 грн.
В розрізі цих доводів судова колегія зазначає, що статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав. Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Судова колегія зауважує, що обидва рішення Господарського суду Одеської області (у справі №916/1714/20 та у справі №916/1106/20) є чинними, та підлягають обов`язковому виконанню.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" ( ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження").
Положеннями частини 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами
Відповідно до ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони (стягувач і боржник), представники сторін.
Права та обов`язки виконавців визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження урегульовано розділом IV Закону України «Про виконавче провадження», частина 1 статті 28 якого передбачає, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Отже, боржник вважається належним чином повідомленим, якщо документи виконавчого провадження надсилаються йому за адресою, зазначеною у виконавчому документі (аналогічний за змістом висновок наведено у постановах Верховного Суду від 07.06.2021р. у справі №910/15292/18, від 11.02.2021р. у справі №914/223/19).
Як вже було зазначено вище та не оспорюється відповідачем, ДП «МТП «Чорноморськ» був належним чином повідомлений про відкриття обох виконавчих проваджень (№63856739 та №63856605) щодо примусового виконання судових рішень у справах №916/1714/20 та №916/1106/20.
При цьому, загальна сума до стягнення по відповідних виконавчих провадженнях, яка мала бути стягнута, із урахуванням виконавчого збору та витрат складає 10 536 831,61 грн.
Судова колегія звертає увагу на те, що скаржником не ставиться питання оскарження вищезазначеної загальної суми, що підлягає стягненню за обома ВП. Водночас, він вказує, що за відкритими виконавчими провадженнями, внаслідок безпідставного списання грошових коштів було завдано матеріальних збитків на загальну суму 777 918,91 грн.
Однак, у цьому разі судова колегія повністю погоджується із судом першої інстанції, який зауважив, що єдиною підставою для вищенаведеного твердження відповідача є доведене належними доказами те, що фактично зі скаржника було стягнуто не 10 536 831,61 грн., а 10 536 831,61 грн. + 777918,91 грн.
Проте, таких доказів суду не надано. Більш того, у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник ДП «МТП «Чорноморськ» підтвердив, що державним виконавцем не було перевищено загальний розмір визначеної суми для стягнення за обома виконавчими провадженнями (№63856739 та №63856605).
Статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. 
Пунктом 14 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за №489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. № 2832/5) визначено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову. Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).
На виконання наведених приписів відповідного законодавства, старшим державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О. було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №63856739 та №63856605 у зведене виконавче провадження №63874173.
Судова колегія вважає необґрунтованими та недоведеними доводи апелянта що неповідомлення останнього про зведення в єдине виконавче провадження ВП №63856739 та ВП №63856605 стало підставою для завдання ДП «МТП «Чорноморськ» матеріальних збитків, оскільки, по-перше, з приписів вищенаведеної наведеної Інструкції не вбачається обов`язку державного виконавця надсилати постанову про відкриття зведеного ВП стороні виконавчого провадження; по-друге, як вже зазначалось, про відкриття обох виконавчих проваджень відповідач був обізнаний; загальний розмір, визначений для стягнення за обома виконавчими провадженнями не перевищувався; рішення суду, на виконання яких були винесені відповідні постанови ДВС є чинними.
Вищенаведені обставини також спростовують твердження відповідача, що не закриття ВП №63856739 у межах зведеного виконавчого провадження №63874173 стало підставою для завдання ДП «МТП «Чорноморськ» матеріальних збитків, з урахуванням, що 12.01.2021р. державним виконавцем була винесена постанова про зняття арешту з коштів та майна боржника у зв`язку з повним погашення боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження №63856739.
Апеляційна колегія звертає увагу, що навіть якщо б ВП №63856739 було закрито 14.12.2020р. та виведено зі зведеного ВП №63874173, то такі дії жодним чином не позбавили б відповідача від виконання рішення суду у справі №916/1106/20 та продовження стягнення з нього коштів за ВП №63856605.
Крім того, суд апеляційної інстанції цілком погоджується із зазначенням місцевого господарського суду про те, що згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.
Місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що з отриманням постанови про відкриття виконавчих проваджень, боржник отримав вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження, а саме: ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження, який зазначається у постанові про відкриття виконавчого провадження, через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України (згідно статті 8 Закону та Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження).
З огляду на викладене, а також з урахуванням обставин, встановлених судом щодо перебігу виконавчого провадження, у суду відсутні підстави вважати, що державний виконавець порушив приписи відповідного законодавства України, які б були б підставою для задоволення скарги.
Таким чином, доводи апелянта, що викладені в апеляційній скарзі, висновок суду першої інстанції не спростовують та, з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (76 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної  інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Враховуючи вищевикладене, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та постановлено ухвалу з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави для залишення ухвали Господарського суду Одеської області від 26.03.2021р. у справі №916/1714/20 без змін, а апеляційної скарги Державного підприємства “Морський торговельний порт “Чорноморськ” - без задоволення.
Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати апелянта по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.03.2021р. у справі №916/1714/20 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови складений 23.07.2021р.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

Суддя                                                                                          Діброва Г.І.

         Суддя                                                                                          Принцевська Н.М.