РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року
м. Рівне
Справа № 570/3127/19
Провадження № 22-ц/4815/555/21

Рівненський апеляційний суд:
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий : Боймиструк С.В., 
судді: Шимків С.С., Гордійчук С.О.,
секретар судового засідання: Шептицька С.С.,
за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квасилівський ливарно-механічний завод" про заборону використовувати промисловий об`єкт, який призначений для обробки металу і є джерелом підвищеної вібрації,-
В С Т А Н О В И В :
В червні 2019 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, вона з сім`єю проживає у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на праві приватної власності. Вищевказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, яка також перебуває у її приватній власності і межує із земельною ділянкою, яка знаходиться в користуванні відповідача – ТОВ «Квасилівський ливарно-механічний завод». Зазначає що відповідач, здійснюючи свою господарську діяльність, не дотримується законодавства. Так, наприкінці 2014 року відповідачем на відстані не більше 2 метрів від межі присадибної ділянки позивачки та не більше 15 метрів від її житлового будинку було збудовано промисловий об`єкт (конструкцію), який призначений для переробки (подрібнення) металу. Він є джерелом шуму та підвищеної вібрації навколишнього ґрунту та житлових будівель, які розташовані поруч, що призводить до їх руйнації та порушує санітарне благополуччя мешканців цих будинків. За таких обставин, позивачка звернулась до суду з позовом про встановлення заборони ТОВ «Квасилівський ливарно-механічний завод» використовувати промисловий об`єкт (конструкцію) на відстані - не менше 50 м від її земельної ділянки. Також просить стягнути понесені судові витрати.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 11 січня 2021 року відмовлено в задоволенні позову.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду,  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що підставою для відмови в задоволенні позову стало те, що підприємство провело модернізацію устаткування, проте заміна компресора не є тотожним поняттям заміні специфіки роботи копра, робота якого спричиняє сильну вібрацію, яка і стосується предмета позову.
Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги висновки ДУ «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», ГУ Держпродспоживслужби в Рівненській області про неправомірність здійснення даного виду діяльності відповідачем на території її здійснення, і суд дійшов помилкового висновку про необхідність проведення ще однієї експертизи для з`ясування обставин справи.
Просить рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 11 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Квасилівський ливарно-механічний завод" зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.
Просить Рівненського районного суду Рівненської області від 11 січня 2021 рок залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 разом зі своєю сім`єю проживає у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування №1146 від 28.07.2010 р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Будинок знаходиться на земельній ділянці (кадастровий номер 5624655300:01:002:0061, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка також перебуває у приватній власності позивачки на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку серії НБ №067898, і межує із земельною ділянкою відповідача – ТОВ «Квасилівський ливарно-механічний завод».
Позивачка зазначає, що на відстані не більше двох метрів від межі її присадибної ділянки та не більше 15 метрів від її житлового будинку, всупереч вимог ДБН Б.2.2-Х:201Х відповідачем було збудовано промислову конструкцію призначену для переробки (подрібнення) металу і яка є джерелом шуму та підвищеної вібрації.
ОСОБА_1 вказує, що неодноразово зверталась до керівника ТОВ «Квасилівський ливарно-механічний завод» з проханнями ізолювати джерела шкідливості, наявні на підприємстві, від її житлової зони. (а.с.11).
За її зверненням ДУ «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» 18.08.2016 було проведено обстеження на шумове навантаження території будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого було складено протокол №61/18.08.2016 та встановлено, що еквівалентний рівень шуму перевищує нормативний рівень на 5 дБ А, а максимальний рівень шуму на 11 дБ А, відповідно до вимог СН №3077-84 «Санітарні норми допустимого шуму в приміщеннях жилих і громадських будівель та на території житлової забудови.(а.с.21).
Як вбачається з листа ГУ Держпродспоживслужби в Рівненській області №1310 від 01.09.2016 року за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 зазначено, що відстань від майданчика установки з подрібнення металу, внаслідок діяльності якої утворюється вібрація, до межі ділянки житлової забудови повинна становити не менше 100 метрів, яка в даному випадку не дотримується.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , місцевий суд виходив з недоведеності нею заявлених вимог.
Зокрема зазначив, що березні 2019 року ТОВ «Квасилівський ливарно-механічний завод» провело модернізацію устаткування, у зв`язку з чим, 29 травня 2020 року представник ТОВ «Квасилівський ливарно-механічний завод» подав клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, поставивши на вирішення питання: «Чи відповідає рівень шумового навантаження на території будинку АДРЕСА_1 , встановленим вимогам рівня шуму» та «Чи відповідає розташування промислового об`єкту вимогам чинного законодавства України» (а.с. 174-176)
Позивач заперечила проти задоволення даного клопотання, зазначаючи, що предметом позову є заборона використання промислового об`єкта, який розташований на відстані меншій ніж це встановлено Державними санітарними правилами планування та забудови.
У разі проведення згаданої експертизи, суду були б надані висновки стосовно того, чи дійсно промисловий об`єкт розташований з порушенням відповідних норм, чи ні; і чи дійсно цей об`єкт створює шумове чи вібраційне навантаження понад встановлені норми.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Розташування копру неподалік земельної ділянки позивачки автоматично не є підставою для його перенесення на 50 чи 100 м вглиб території відповідача. Місцевий суд вірно зазначав, що необхідно встановити чи саме цей об`єкт створює шумове і вібраційне навантаження.
Для вирішення виниклого спору необхідні спеціальні знання, зокрема в області будівельних та санітарних норм.
Відповідно до ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.
У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
З огляду на наведене, наявна в матеріалах справи ксерокопія протоколу № 61/18.08.2016 Рівненського обласного лабораторного центру МОЗ, який складено за три роки до звернення позивачки до суду, з висновками лікаря-лаборанта-гігієніста про перевищення нормативного шуму на земельній ділянці позивачки, не може бути належним та допустимим доказом чи підміняти собою висновок експерта.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про недоведеність позивачкою заявлених позовних вимог.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції  були правильно, всебічно і повно  встановлені  обставини справи,  характер правовідносин, застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати понесені апелянтом відносяться на її рахунок.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Повний текст постанови складений 24 вересня 2021 року.

Головуючий:                                                                                 С.В. Боймиструк

Судді:                                                                                             С.С. Шимків

С.О. Гордійчук