Ухвала
 
22 вересня 2021 року 
 
м. Київ
 
справа № 675/2021/20
провадження № 61-15230ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І., 
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому про відшкодування майнової та моральної шкоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на свою користь 7 056,80 грн майнової шкоди та 100 000,00 грн моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчого третього слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому (далі - ТУ ДБР у м. Хмельницькому) Гурняка В.
 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався, що всупереч чинному законодавству України слідчий третього слідчого відділу ТУ ДБР у м. Хмельницькому Гурняк В. не вніс відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) згідно поданої ним заяви, чим вчинив бездіяльність, яка встановлена рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 липня 2019 року у справі № 686/17968/19, внаслідок чого йому завдано моральну і майнову шкоду.
 
Позивач посилався, що моральна шкода полягає у моральних стражданнях, які він переніс від усвідомлення бездіяльності слідчого, внаслідок чого в нього виникло почуття тривоги, фізичного та душевного болю, страху і занепокоєння за своє здоров`я. Також позивач вказував, що змушений був вживати додаткових заходів для поновлення своїх прав і захисту їх у суді, що він сприймає як зверхнє ставлення до нього як до людини, а тому він відчуває себе приниженим і морально подавленим, в зв`язку з чим розмір морального відшкодування оцінює у 100 000,00 грн. Крім того, ОСОБА_1 посилався, що ним витрачено час на написання позовної заяви, витрачено кошти на конверти, марки та ксерокопіювання матеріалів, необхідних для звернення до суду, таким чином розмір майнової шкоди становить 7 056,80 грн.
 
Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 09 серпня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.
 
У вересні 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 серпня 2021 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових сум визначається сумою, яка стягується.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Ціна позову у цій справі становить 107 056,80 грн (100 000,00 грн + 7 056,80 грн), яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 100 = 227 000,00 грн).
 
Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, яким, за загальним правилом, виключається можливість перегляду ухвалених у ній судових рішень судом касаційної інстанції.
Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
Посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню,касаційна скарга не містить. 
 
Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).
 
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак      Г. І. Усик