ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" липня 2021 р.           Справа№ 920/1294/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Коробенка Г.П.
суддів:            Козир Т.П. 
          Кравчука Г.А. 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Варіо-Сервіс"   
на рішення Господарського суду Сумської області 
від 02.03.2021 (повний текст рішення складено та підписано 12.03.2021)
у справі №920/1294/20 (суддя Котельницька В.Л.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Варіо-Сервіс"   
до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції   (м. Суми)
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:1)Міністерство юстиції України
2)Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції   
про стягнення 125815,50 грн,   

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Варіо-Сервіс" звернулось до суду з позовом до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення 125815,50 грн за надані послуги відповідального зберігання конфіскованого майна та майна вилученого у боржників у рамках виконавчих проваджень.
У відзиві на позов відповідач проти позову заперечував, просив у задоволенні позовної заяви відмовити, вказуючи про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» та наказу Міністерства юстиції України «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України» від 16.10.2019 №3173/5 було здійснено державну реєстрацію Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Дата запису про державну реєстрацію 29.10.2019. З 18.10.2019 по 19.11.2020 Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області перебувало в стані припинення та згідно інформації з ЄДРПОУ 19.11.2020 внесено запис про припинення зазначеної юридичної особи. Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в частині виконання функцій та здійснення повноважень   з 28.12.2019. Протягом 2020 року будь-які договори Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) з позивачем не укладало, публічні закупівлі послуг у позивача не проводилися, у зв`язку з чим, відповідач вважає, що у нього відсутні фінансові зобов`язання перед ТОВ «Фірма «Варіо-Сервіс»
У письмових поясненнях третя особа - Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначав про неможливість надання пояснень щодо суті спору, оскільки виконавчі провадження відносно майна, яке було передано на зберігання до ТОВ «Фірма «Варіо-Серовіс», на даний час перебувають на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (14000. м. Чернігів, пр. Миру, 43).
Рішенням Господарського суду Сумської області від 02.03.2021 у справі №920/1294/20 у задоволенні позову відмовлено.   
Судове рішення мотивоване тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами підстав відповідальності Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за зобов`язаннями замовника за договором №2 від 16.01.2012 про відповідальне зберігання майна, на яке звернуто стягнення відповідно до законодавства України, та про надання послуг, пов`язаних з відповідальним зберіганням, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Варіо-Сервіс" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2021 у справі №920/1294/20 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, аналогічні тим, які викладено в позовній заяві. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.
У відповіді на відзив на апеляційну скаргу позивачем викладено заперечення, аналогічні тим, які містяться у апеляційній скарзі. При цьому позивачем додано додаткові докази (листи Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції   (м. Суми) від 08.04.2021, 05.05.2021, 18.05.2021); в обґрунтування неможливості надання суду першої інстанції вказаних листів посилається на те, що останні отримані позивачем вже після прийняття оскаржуваного рішення суду. 
Колегією суддів не приймаються до уваги додані апелянтом до відповіді на відзив на апеляційну скаргу, додаткові докази (листи від 08.04.2021, 05.05.2021, 18.05.2021), оскільки дані докази не існували на момент прийняття місцевим господарським судом оскаржуваного рішення.
Як зазначив Верховний Суд при розгляді справи №908/1908/19, така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 ГПК України незалежно від причин неподання таких доказів.
Відповідно до частини десятої статті 270 ГПК України розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.
16.01.2012 між Новозаводським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції (на даний час - Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)), як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Варіо-Сервіс», як зберігачем, укладено договір №2 про відповідальне зберігання майна, на яке звернуто стягнення відповідно до законодавства України, та про надання послуг, пов`язаних з відповідальним зберіганням (далі   договір від 16.01.2012 №2).
Відповідно до п.1.1. договору від 16.01.2012 №2 замовник доручає, а зберігач зобов`язується приймати на відповідальне зберігання майно, на яке звернуто стягнення відповідно до законодавства України та надавати послуги пов`язані із таким зберіганням.
Пунктом 3.1. договору від 16.01.2012 №2 визначено, що замовник відшкодовує зберігачеві витрати, які пов`язані з використанням обов`язків по зберіганню майна в сумі винагороди на підставі акта виконаних робіт.
Відповідно до пунктів 6.1. та 6.3. договору від 16.01.2012 №2 договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту його розірвання. Відповідно до ч. 3   ст. 631 ЦК України   умови договору застосовуються до відносин, що виникли до його укладання.
Відповідно до актів прийому передачі   майна від 03.12.2001 та від 02.02.2006, відповідно до актів опису й арешту майна від 05.04.2006, 21.12.2006, 29.07.2007, 20.09.2007,   04.12.2007, 14.03.2008, 05.06.2008  та постанови ВП № 54893944 про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26.10.2017 позивачу передано на зберіганні відповідне описане майно.
Водночас позивачем до позовної заяви не було додано жодного акту виконаних робіт відповідно до умов   3.1. договору від 16.01.2012 №2.
07.05.2020 позивач надіслав на адресу Північно-Східного міжрегіонального   управління Міністерства юстиції (м. Суми) листа № 070501, в якому зазначив, що ТОВ «Варіо-Сервіс» співпрацює з територіальними ВДВС Чернігівської області, надаючи послуги по зберіганню арештованого майна, разом з тим, кошти пов`язані з відшкодуванням витрат, понесених внаслідок зберігання такого майна, позивачу не відшкодовуються, а тому він просив вирішити питання   щодо оплати наданих послуг.
10.06.2020 позивачу надіслано лист-відповідь №524/12.4/18/20, в якому щодо оплати послуг зі зберігання арештованого майна згідно наданих позивачем документів повідомлено, що це є неможливим, оскільки   Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) у договірних відносинах з ТОВ «Варіо-Сервіс» не перебувало, та додатково повідомлено, що укладання договору   з надавачем будь-яких послуг можливе виключно в разі здійснення закупівлі з застосуванням електронної системи закупівель ProZorro.
Відповідно до пунктів 1-3   наказу Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5 «Про затвердження Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України»   (в редакції від 05.11.2020) затверджено Положення про   міжрегіональні управління Міністерства юстиції України;   визначено місцезнаходження міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України згідно з   додатком   до наказу; визнано таким, що втратив чинність,   наказ Міністерства юстиції України від 14.02.2007 № 47/5   "Про затвердження Положення про Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, мм. Києві та Севастополі та Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні управління юстиції"   (із змінами), зареєстрований у Міністерстві юстиції України 14.02.2007 за № 124/13391.
Положенням про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженим   наказом Міністерства Юстиції України від 23.06.2011 №1707/5, визначено, що:
міжрегіональні управління Міністерства юстиції України (далі - міжрегіональне управління) підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами (п.1);
міжрегіональне управління в своїй діяльності керується   Конституцією   та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до   Конституції   та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та іншими нормативно-правовими актами (п.2);   
міжрегіональне управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах Казначейства, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування авансового внеску стягувача, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, печатки із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням (п.14).
Згідно з п. 1   наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2007 №83/5   «Про затвердження Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби» затверджено Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби (додається).
Положенням про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби, затвердженим   наказом Міністерства Юстиції України від 03.03.2007 №83/5, визначено, що:
районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби (далі - Відділ) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, підпорядковується Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України через відповідний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі та є структурним підрозділом районного, районного у місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного управління юстиції (п.1.1.);
у своїй діяльності Відділ керується   Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства юстиції України і Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, а також цим Положенням (п.1.2.);
відділ є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням (п.4.7).
Відповідно до пунктів 2-3   наказу Міністерства юстиції України від 10.04.2012 №549/5   «Про затвердження Положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби» затверджено Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби; визнано таким, що втратив чинність,   наказ Міністерства юстиції від 03 березня 2007 року N 83/5   "Про затвердження Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 березня 2007 року за N 180/13447 (із змінами).
Положенням про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби, затвердженим   наказом Міністерства Юстиції України від 10.04.2012 №549/5   визначено, що:
районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби (далі - Відділ) є структурним підрозділом районного, районного у місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції (далі - управління юстиції), що забезпечує реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України (далі - ДВС України) (п.1);
відділ у своїй діяльності керується   Конституцією   та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст), дорученнями Міністра юстиції України, наказами ДВС України, дорученнями Голови ДВС України, наказами головного управління юстиції (п.2);
відділ є юридичною особою, має відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням (п.15).
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 №99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги»   ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком (в якому в т.ч. зазначено Чернігівське міське управління юстиції). А також погоджено пропозицію Міністерства юстиції щодо включення відділів державної виконавчої служби та відділів державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції до структури відповідних головних територіальних управлінь юстиції та утворення бюро правової допомоги в структурі місцевих центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 №1183/5 «Про затвердження Типового положення про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, Типового положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі» відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року N 228, пункту 2   постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року N 99 "Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги"   та з метою забезпечення належної організації роботи органів державної виконавчої служби затверджено пунктом 1.2. Типове положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі та пунктом 2 визнано таким, що втратив чинність,   наказ Міністерства юстиції України від 10 квітня 2012 року N 549/5   "Про затвердження Положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 10 квітня 2012 року за N 547/20860 (із змінами).
Типовим положенням про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (затвердженим   наказом Міністерства Юстиції України від 20.04.2016 № 1183/5) встановлено, що:
відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Відділ) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, є структурним підрозділом та підпорядковується головним територіальним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції) через відповідні управління державної виконавчої служби Головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) (п.1);
відділ у своїй діяльності керується   Конституцією   та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства юстиції України, дорученнями Міністра юстиції України, його заступників, директора Департаменту, наказами головного територіального управління юстиції, а також цим Положенням (п.2);
відділ є юридичною особою, має відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням (п.12).
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції»   ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 1. Утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2.
Установлено, що   
-територіальні органи Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї   постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції;
-здійснення заходів, пов`язаних з ліквідацією територіальних органів згідно з пунктом 1 цієї   постанови   та утворенням міжрегіональних територіальних органів згідно з пунктом 2 цієї   постанови, покладається на Міністерство юстиції;
-міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї   постанови, є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1, де в т.ч. зазначено, що Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) є правонаступником   Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.
Також Додатком 1 до   постанови КМУ від 09.10.2019 №870   встановлено в т.ч., що ліквідовано такі   територіальні органи Мін`юсту як Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області, Головне територіальне управління юстиції у Сумській області, Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області та Додатком 2 до постанови КМУ від 09.10.2019№870 встановлено з переліку міжрегіональних територіальних органів Мін`юсту, що утворилися в т.ч. і Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Пунктами 1-2 наказу Міністерства Юстиції України від 16.10.2019 №3173/5 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції згідно з переліком (додаток 1   в якому також зазначено про ліквідацію Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області)); утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції згідно з переліком (додаток 2   в якому також зазначено про утворення Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)).
Наказом Міністерства Юстиції України від 09.12.2019 №3941/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 20 квітня 2016 року N1183/5» визначено:
заголовок викласти в такій редакції: "Про затвердження Типового положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України"(п.1.1.);
пункт 1 викласти в такій редакції: "1. Затвердити такі, що додаються: Типове положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України." (п 1.2);
затвердити такі, що додаються: Зміни до Типового положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого   наказом Міністерства юстиції України від 20 квітня 2016 року N 1183/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 квітня 2016 року за N 618/28748 (п. 2.2).
Відповідно до Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (в редакції   наказу Міністерства юстиції України від 09.12.2019 р. N 3941/5):   
відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - Відділ) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, є структурним підрозділом та підпорядковується міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України (далі - міжрегіональне управління юстиції) через відповідні управління забезпечення примусового виконання рішень Міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - Управління) (п.1);
відділ у своїй діяльності керується   Конституцією   та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства юстиції України, дорученнями Міністра юстиції України, його заступників, директора Департаменту, наказами міжрегіонального управління юстиції, а також цим Положенням (п. 2);
відділ є юридичною особою, має рахунки в органах Державної казначейської служби України, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування авансового внеску стягувача, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.
Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативні акти та Витяг з ЄДРПОУ, сформований за запитом місцевого господарського   суду, колегія суддів вважає, що   третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), як сторона за спірним договором, за яким позивач просить суд стягнути кошти, є окремою юридичною особою за кодом ЄДРПОУ 35029699, яка в процесі реорганізації органів державної виконавчої служби не змінювала юридичний статус, не була ліквідована, як юридична особа, або реорганізована, а лише змінювала назву юридичної особи, що підтверджується даними про хронологію реєстраційних дій   від 27.04.2016 та від 28.12.2019, якими зазначено про зміну найменування юридичної особи. Будь-якої інформації щодо   реорганізації або ліквідації даного відділу, як юридичної особи, витяг з   ЄДРПОУ не містить.
Позивачем будь-яких доказів заміни боржника у зобов`язанні на іншу юридичну особу (ст.520 ЦК України) за спірним договором, або доказів реорганізації з правонаступництвом   (ст.104 ЦК України), на підставі яких   відповідач - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Суми) повинен відповідати за зобов`язаннями третьої особи за спірним договором, суду надано не було.
Відповідно до   ст.96 ЦК України   юридична особа   самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
Отже, позивачем не доведено, що   саме Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) повинно відповідати за зобов`язаннями, які виникли внаслідок укладеного   договору №2 від 16.01.2012 про відповідальне зберігання майна, на яке звернуто стягнення відповідно до законодавства України, та про надання послуг пов`язаних з відповідальним зберіганням, сторонами якого є позивач, як зберігач, та інша юридична особа - Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)), як   замовник.
З огляду на викладене, враховуючи що позивач не довів належними та допустимими доказами підстав відповідальності Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за зобов`язаннями замовника за договором №2 від 16.01.2012 про відповідальне зберігання майна, на яке звернуто стягнення відповідно до законодавства України, та про надання послуг пов`язаних з відповідальним зберіганням, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом правомірно відмовлено в позові.
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються судом на апелянта у відповідності до статті 129 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Варіо-Сервіс" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2021 у справі №920/1294/20 залишити без змін.
3. Матеріали справи №920/1294/20 повернути Господарському суду Сумської області.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            Г.П. Коробенко 

Судді                                                                                Т.П. Козир

                                                                                Г.А. Кравчук