ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року	Львів	Справа № 500/2100/19 пров. № 857/12408/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А., 
за участю секретаря судових засідань –                     Михальської М.Р.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду  від 04 листопада 2019 року (головуючий суддя: Мандзій О.П., місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, –

встановив:

ОСОБА_1 , 18.09.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням проведених виплат;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2017, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням проведених виплат.
Обґрунтовує позов тим, що має статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З урахуванням висновків рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року № 1-р(П)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), вважає, що має право на перерахунок та обчислення державної (основної) пенсії з 01.10.2017 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з чим відмову відповідача у перерахунку вважає протиправною.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду  від 04 листопада 2019 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з врахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року, згідно частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пунктів 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням проведених виплат, з 25.04.2019.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 перерахунок та виплату пенсії, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з врахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пунктів 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, його прийнятим з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та винести постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, покликається на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №   543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності 01.07.2019, зокрема абзац перший пункту 9-1 Постанови № 1210 викладено в такій редакції: «9-1. За бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою…». Отже, виключно з 01.07.2019 у відповідача є підстави для обчислення пенсії позивачу, оскільки вищенаведеною постановою врегульовано порядок обчислення розмірів пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 зупинено провадження у справі до до набрання законної сили судового рішення Верховного Суду у зразковій справі № 520/1972/19 (Пз/9901/11/19).
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021 поновлено провадження у справі, оскільки постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2021, яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 25.05.2021, апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та позивачів залишено без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 серпня 2019 року залишено без змін, тобто рішення у зразковій справі № 520/1972/19 (Пз/9901/11/19), правовідносини у якій є аналогічними за змістом тим, що мають місце у розглядуваній справі апеляційним судом, набрало законної сили.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить посвідчення серія НОМЕР_1 , видане 16.09.2019  Тернопільською обласною державною адміністрацією довічно (а. с. 17).
Згідно посвідчення серія НОМЕР_2 від 17.06.2016 позивач є інвалідом ІІІ групи (а. с. 18).
Відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0623042 від 02.06.2016 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності довічно. Причина інвалідності: захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а. с. 19).
З 27.05.1987 по 30.07.1987 позивач був призначений на навчальні збори, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини 55064, що підтверджується довідкою № 601/28 від 30.07.1987 (а. с. 21) та витягом із військового квитка серії НОМЕР_3 від 18.11.1981 (а. с. 20).
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
ОСОБА_1 02.09.2019 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплачувати пенсію з 01.10.2017, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням проведених виплат (а. с. 22).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 13.09.2019 № 630/Ш-11 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що з 01.07.2019 пенсію ОСОБА_1 перераховано із заробітної плати 11765,21 грн, розмір якої становить 7863,02 грн. Водночас, відповідно до довідки № 51/1/3860 від 04.12.1996  Центральним архівом Міністерства оборони України, позивач був направлений на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження навчальних зборів, а тому провести перерахунок пенсії з 01.10.2017 по 30.06.2019 включно з урахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, немає підстав (а .с. 23-25).
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 25.04.2019 №  1-р(ІІ)/2019 у справі №   3-14/2019 (402/19, 1737/19) позивач набув право на пенсію на підставі та у розмірі, визначеному частиною третьою статті 59 Закону №   796-ХІІ, а тому відмова відповідача здійснити перерахунок та виплату вказаної пенсії з 25.04.2019 є протиправною.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі Закон № 796-XII).
Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону №   796-ХІІ (зі змінами, внесеними п. п. 5 п. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 03.10.2017 №   2148-VIII, які застосовуються з 01.01.2017) особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 №   1-р(ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №   796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю; словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №   796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
На думку Конституційного Суду України, законодавець не забезпечив певні категорії військовослужбовців, які виконують конституційно значущі функції щодо захисту Вітчизни, особливими умовами соціального захисту, обсяг яких має передбачати гідні умови їх життя й повне відшкодування заподіяної шкоди, чим порушив сутність конституційного права на соціальний захист, конституційні гарантії щодо безумовного забезпечення належного рівня їх соціального захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України від «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 № 2136-VIII,  закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Таким чином, рішенням від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону №   796-XII, а словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях ч. 3 ст. 59 Закону №   796-XII, визнано неконституційним та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 25.04.2019.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження військової служби та мають інвалідність внаслідок цього, вправі очікувати на обчислення пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої  законом  на 01 січня відповідного року згідно з частиною третьою  статті 59 Закону № 796-XII  з 26 квітня 2019 року.
Згідно матеріалів справи, з 27.05.1987 по 30.07.1987 позивач був призначений на навчальні збори, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини 55064, що підтверджується довідкою № 601/28 від 30.07.1987 (а. с. 21) та витягом із військового квитка серії НОМЕР_3 від 18.11.1981 (а. с. 20).
При цьому, відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0623042 від 02.06.2016, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності довічно, причина інвалідності: захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а. с. 19).
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки положення ч. 3 ст. 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і соціальний захист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» в частині «дійсної строкової» втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, а відтак позивач має право на перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі згідно ч. 3 ст. 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» з 25 квітня 2019 року, дати ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі №   3-14/2019 (402/19, 1737/19), а тому відмова відповідача здійснити перерахунок та виплату вказаної пенсії є протиправною.
Щодо покликання в апеляційній скарзі, що обов`язок здійснити перерахунок та виплату пенсії у відповідача виник лише з 01.07.2019 у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №   543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності 01.07.2019, то суд апеляційної інстанції вважає такі доводи безпідставними. 
Оскільки, з урахуванням вище вказаного, позивач, з моменту прийняття рішення Конституційним Судом України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019, має право на перерахунок та виплату пенсії, а тому посилання на відсутність порядку виконання цього рішення Конституційного суду України, а також на внесення змін до порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не впливає на той факт, що саме з 25.04.2019 у позивача є правові підстави для перерахунку та виплати пенсії у відповідності до положення  ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII. Крім цього, таке право визначено вказаним Законом, і воно не може залежати від наявності або відсутності певного порядку обчислення пенсії.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову, оскільки право позивача на пенсійне забезпечення відповідно до частини третьої статті 59 Закону №   796-ХІІ, виникло у  нього з 25.04.2019, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії на підставі частини третьої статті 59 Закону №   796-ХІІ, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі частини третьої статті 59 Закону №   796-ХІІ, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, підлягають задоволенню саме з цієї дати.
Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року за наслідками розгляду зразкової справи № 520/1972/19, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2021.
Отже, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст.  313, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі № 500/2100/19 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім підстав визначених частиною 5  статті 291 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 09.07.2021.