ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року                                                                м. Херсон
Справа №666/7925/13-ц 
Провадження 22-ц/819/1140/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),
судді:                                      Базіль Л.В., 
Приходько Л.А.,
секретар судового засідання: Дундич А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу приватної фірми «МИС» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Кузьміної О.І., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», до приватної фірми «МИС», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :
У квітні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (далі ТОВ «ФК «Паріс») звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №666/7925/13-ц та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Заява обґрунтована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 лютого 2014 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 22 грудня 2014 року, стягнуто солідарно з Приватної фірми «МИС» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Демарк» заборгованість за кредитним договором №052-068 від 16 квітня 2008року в загальному розмірі 603 390,79 грн.
Судове рішення перебувало на примусовому виконанні в Дніпровському районному ВДВС м. Херсона, виконавче провадження №47433160.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2021 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Банк «Демарк» на правонаступника в особі ТОВ «ФК «Паріс».
Згідно листа ВДВС від 01 квітня 2021 року виконавче провадження №47433160 було завершено 31 травня 2017 року на підставі ст. 37 п.3 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач відмовився залишити за собою майно боржника нереалізоване під час виконання рішення суду, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.
Відомості про отримання ПАТ «Банк «Демарк» виконавчого листа після завершення виконавчого провадження відсутні.
ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» відповідний виконавчий лист або інші документи (постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про повернення виконавчого документу та інше) не передавалися, що підтверджується актом прийому-передачі документів до договору про відступлення прав вимоги №052-068 від 20 травня 2019 року.
Оскільки про повернення виконавчого документа стягувачу представники ТОВ «ФК «Паріс» дізналися лише 01 квітня 2021 року, тому вважають, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа №666/7925/13-ц про стягнення з ПФ «МИС» на користь ПАТ «Банк «Демарк» суми боргу в розмірі 603390,79грн., слід визнати поважними.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 квітня 2021 року заява ТОВ «ФК «Паріс» задоволена.
Вирішено поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона у справі №666/7925/13-ц про стягнення з приватної фірми «МИС» на користь ПАТ «Банк «Демарк» заборгованості в сумі 603 390,79грн. за кредитним договором №052-068 від 16 квітня 2008 року.
Постановлено видати дублікат виконавчого документа по цивільній справі №666/7925/13-ц відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсон про стягнення з приватної фірми «МИС» на користь ПАТ «Банк «Демарк» заборгованості в сумі 603390,79грн. за кредитним договором №052-068 від 16 квітня 2008 року.
Не погодившись з вказаною ухвалою, приватна фірма «МИС» подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 квітня 2021 року та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Паріс».
В обґрунтування доводів скарги апелянт зазначив, що заявником не надано жодних доказів втрати оригіналу виконавчого листа, а не передача банком ТОВ «ФК «Паріс» при укладені договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 20 травня 2019року виконавчого листа разом із актом прийому-передачі документів, не свідчить про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа. 
Вказує, що після укладення договору про відступлення прав вимоги у заявника було достатньо часу для звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа в межах визначеного законом трьох річного строку. Також апелянт вважає, що заявником не обґрунтовано належним чином підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання й при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено обставини, які б свідчили про наявність поважних причин пропуску цього строку.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Паріс» просило у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вказавши про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ПФ «МИС» - адвокат Смельський Ю.А. апеляційну скаргу просив задовольнити з підстав, викладених у скарзі. 
Представник ТОВ «ФК «Паріс» – адвокат Лоба А.М. просив скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, вказавши, що постановлена судом ухвала відповідає встановленим та перевіреним фактичним обставинам справи, підтвердженим належними доказами.
Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 лютого 2014 року стягнуто з приватної фірми «МИС» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Демарк» заборгованість за кредитним договором №052-068 від 16 квітня 2008 року в загальному розмірі 612710,78 грн., а також 1720,50 грн. з кожного в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 22 грудня 2014 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 лютого 2014 року змінено, вирішено стягнути солідарно з Приватної фірми «МИС» та ОСОБА_1 борг за кредитним договором у загальному розмірі 603390,79 грн., в решті рішення суду залишено без змін. Це рішення набрало законної сили та є чинним.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2021 року у справі замінено сторону стягувача - ПАТ «Банк «Демарк» його правонаступником ТОВ «ФК «Паріс».
Звернувшись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, ТОВ «ФК «Паріс» посилалося на відсутність у товариства оригінала виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором з ПФ «МИС» та відсутність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання вищенаведених судових рішень, про що товариство довідалося лише 01 квітня 2021 року, що на думку заявника є поважною причиною для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «ФК «Паріс», як правонаступнику стячувача, відповідний виконавчий лист не передавався, що підтверджується актом прийому-передачі документів до договору про відступлення прав вимоги №052-068 від 20 травня 2019 року. Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 лютого 2014 року залишається не виконаним, що є підставою для визнання причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та поновлення цього строку.
Проте, погодитися з висновком суду не можна.
Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно з п. 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналізуючи зміст п. 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Саме такі правові висновки сформульовано у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17) та від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).
Отже, за змістом наведеної норми діючого законодавства дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду сформований у постанові від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
З листа Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01 квітня 2021року, №22644 встановлено, що на виконанні відділу перебував виконавчий лист №666/7925/13, виданий 03 липня 2014 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ПФ «МИС» на користь ПАТ «Банк «Демарк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 603 390,79грн. (т.2 а.с.9). 
31 травня 2017 року було завершено виконавче провадження №47433160 на підставі ст.37 п.3 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відмовою стягувача залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.
Також встановлено, що виконавче провадження №47433160 знищено за закінченням трирічного строку зберігання у відповідності до Розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, які затверджені наказом Міністерства юстиції України №699/30567 від 08 червня 2017 року.
За положеннями статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Крім випадків визначених Законом. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Отже, однією із підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.
Згідно із ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Аналіз змісту зазначеної норми права дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
         В матеріалах, що додані до заяви ТОВ «ФК «Паріс» і відповідно, в матеріалах справи, відсутні належні та достовірні докази на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа. 
Заявник не надав доказів, про те, що виконавчий лист не був повернутим та не надійшов на адресу ПАТ «Банк «Демарк» як стягувача, й не був в подальшому переданий правонаступнику банку в особі ТОВ «ФК «Паріс». Відсутність в акті прийому-передачі документів до договору про відступлення прав вимоги від 20 травня 2019 року посилань на передачу виконавчого документа правонаступнику також не доводить факт втрати оригіналу цього виконавчого листа.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що заявник протягом майже року (з моменту укладення договору про відступлення прав вимоги від 20 травня 2019 року) мав реальну можливість звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у визначений законом строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання (який сплинув 31 травня 2020 року), але таким правом не скористався та не навів поважні причини, які унеможливили для товариства вчинення відповідних дій.
Апеляційний суд враховує, що згідно рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
В даному випадку, оскільки стягувачем не було вжито всіх заходів, щоб з розумним інтервалом часу цікавитись виконавчим провадженням у справі і вчасно пред`явити виконавчий лист до виконання, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. При цьому суд зауважує, що поважність причин пропуску процесуального строку не залежить від часу отримання товариством відповіді з ВДВС від 01 квітня 2021 року, на що посилається заявник, як на підставу для поновлення цього строку, а залежить від наявності об`єктивних та непереборних обставин, які виключали можливість для ТОВ «ФК «Паріс» з`ясування обставин, пов`язаних із виконання судового рішення. Недбале ставлення до процесуальних обов`язків з боку товариства за таких обставин не може виправдовувати пропуск відповідних процесуальних строків.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не встановив фактичні обставини у справі, що призвело до невірних правових висновків та постановлення помилкової ухвали від 20 квітня 2021 року, яка підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог ТОВ «ФК «Паріс» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа. 
Згідно ч.13 ст. 141 України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Задовольняючі апеляційну скаргу ПФ «МИС», апеляційний суд, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та ставок судового збору, передбачених ст. 4 Законом України "Про судовий збір", вважає за необхідне стягнути з ТОВ "ФК «Паріс» на користь апелянта 2270,00грн., сплачених за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.367, 374, 376, ст. 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватної фірми «МИС» задовольнити.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 квітня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого листа. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» на користь приватної фірми «МИС» судовий збір у розмірі 2270,00 грн, сплачений ним за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.О. Бездрабко 

Судді:                                       Л.В. Базіль

Л.А. Приходько