ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року	Львів	Справа № 380/1733/20 пров. № А/857/10798/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Улицького В.З., Довгої О.І.,
за участю секретаря                    Мельничук Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року (ухвалене головуючим - суддею Карп`як О.О. о 13 год. 02 хв. у м. Львові, повне судове рішення складено 09 березня 2021 року) у справі № 380/1733/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аро Солюшинс Львів» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання незаконною та протиправною перевірки, скасування постанови про накладення штрафу,

                                                           ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛВ 4716/468АВ/ФС від 03.02.2020.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що інспекційне відвідування проведено не уповноваженими посадовими особами, а складений акт інспекційного відвідування не відповідає формі, а тому не може бути підставою ані для винесення оскаржуваної постанови, ані взятий до уваги як доказ правопорушення, оскільки не є допустимим доказом у справі. З опису в акті інспекційного відвідування неможливо зробити об`єктивний висновок чи дійсно на момент перевірки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були допущені до виконання  трудової функції, чи виконували вони будь - яку трудову функцію, яку саме трудову функцію виконували зазначені особи, до якої саме роботи (трудової функції) за конкретною кваліфікацією, професією посадою вона відноситься, чи включена дана посада до штату підприємства. Зазначає, що з вказаними особами укладено цивільно - правові договори, однак відповідачем не взяті до уваги. Станом на день подання позову, такі цивільно - правові договори виконані, надані послуги оплачені, необхідні платежі і податки сплачені. Таким чином, вважає, що відповідачем під час розгляду справи про накладення штрафу на підставі акта інспекційного відвідування внаслідок неправильного встановлення фактичних обставин, неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема положення ч. 3 ст. 24 КЗпП України, щодо допущення позивачем   4-х працівників до роботи без укладення трудових договорів, оформлених наказами чи розпорядженнями власника або уповноваженого ним органу, оскільки такі фізичні особи надавали послуги/виконували роботи за цивільно - правовими договорами, що передбачено ЦК України, а характер виконуваних робіт/ наданих послуг для ТОВ «Аро Солюшинс Львів» не містить ознак трудових відносин. Відтак, стверджує, що у її діях відсутній склад правопорушення у формі допуску до роботи чотирьох осіб  без оформлення трудових відносин. Зокрема, зазначає, що між ТзОВ «Аро Солюшинс Львів» та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , було укладено цивільно -  правові договори. Позивач вважає таке рішення протиправним і просить врахувати, що відповідачем було порушено порядок проведення інспекційного відвідування. Представник позивача у позовній заяві вказала, що до інспекційного відвідування було залучено працівників Головного управління поліції у Львівській області без відповідно оформлених документів. Просить врахувати судову практику Верховного Суду щодо визначення відмінностей трудового договору та цивільно-правового договору
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною  та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛВ4716/462/АВ/ФС від 03.02.2020.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що укладені цивільно-правові договори не визнані у встановленому порядку недійсними. Договори підписані сторонами та волевиявлення сторін спрямоване на виникнення не відносин трудового найму, а відносин цивільно-правового характеру, при укладенні цивільно-правового договору сторони вільні у формулюванні його умов. З огляду на предмет укладених договорів та поняття трудового договору, не встановлення факту щодо організації процесу трудової діяльності (внутрішнього розпорядку, нарахування та виплати заробітної плати, забезпечення умов праці) аргументи відповідача, що характер відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аро Солюшинс Львів» та ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ,   ОСОБА_6 , ОСОБА_1  є трудовими не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної справи.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що під час інспекційного відвідування позивача зафіксовано за виконанням трудових функцій ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , що підтверджують матеріали відеофіксації, зробленої під час проведення інспекційного відвідування та долучені до матеріалів здійсненої перевірки. У зв`язку з виявленням порушень вимог ч. 1. ч. 3 ст. 24 КЗпП України ТзОВ «Аро Солюшинс Львів», допущено до роботи працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що У відповідності до наказу № 2305-П від 26.11.2019 інспекторами праці - головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів у Львівській області Гумен Вікторії Ігорівні, Кучмі Марії Ігорівні , Валіахмедову Борису Заїдовичу та Климчук Наталії Анатоліївні за участю старшого оперуповноваженого відділу боротьби з торгівлею людьми та злочинами у сфері суспільної моралі УБЗПТЛ ГУ НП у Львівській області капітана поліції Магдяк Юрія Ігоровича , оперуповноваженого відділу боротьби з торгівлею людьми та злочинами у сфері суспільної моралі УБЗПТЛ ГУНП у Львівській області капітана поліції Вороницького Юрія Анатолійовича , старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконною легалізацією іноземців УБЗПТЛ ГУНП у Львівській області майора поліції Лаврінціва Ігоря Ігоровича у відповідності до направлення від 26.11.2019 року № 2305 на підставі п.п.2 п.5 Порядку проведено захід державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині неналежного оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків у ТОВ «Аро Солющинс Львів».
За результатами проведеного інспекційного відвідування у ТзОВ «Аро Солюшинс Львів», інспектор праці Веліахмедов Б.З., склав акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 09.12.2019 № ЛВ4716/462/АВ (далі - акт інспекційного відвідування від 09.12.2019), у якому зафіксував порушення позивачем частин першої, третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, пункт 2.5 глави 2 Інструкції №58, частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 53 Кодексу законів про працю України, частини четвертої статті 73  Кодексу законів про працю України, частини 5 ст. 79 Кодексу законів про працю України, частини першої та другої статті 107 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 106 Кодексу законів про працю України, частини першої та другої статті 115 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 24 ЗУ № 108, частини четвертої статті 115 Кодексу законів про працю України, частини четвертої статті 24 ЗУ № 504.
За наслідками встановлених порушень відповідачем прийнято Припис про усунення виявлених порушень №ЛВ4716/462/АВ/П від 09.12.2019. 
У подальшому, 12.12.2019 ТзОВ «Аро Солюшинс Львів» подані зауваження на акт інспекційного відвідування № ЛВ4716/462/АВ/П від 09.12.2019 року Головному управлінню Держпраці у Львівській  області, до яких долучено цивільно правові договори №1/016, №1/012, №1/014, заяви ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , повідомлення ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , наказ №10-А, від 27.02.2019.
18.12.2019 за вих. № 13343/4/04.4-09 ГУ Держпраці у Львівській  області на адресу ТОВ «Аро Солюшинс Львів» скеровано відповідь на зауваження до акту інспекційного відвідування.
23.12.2019 на адресу Головного управління Держпраці у Львівській області позивачем було скеровано супровідний лист щодо виконання вимог припису № ЛВ4716/462/АВ/П від 09.12.2019. 
Начальником Головного Управління Держпраці у Львівській  області, розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акту від 09.12.2019, винесено постанову про накладення штрафу від 03.02.2020 № ЛВ4716/462/АВ/ФС, за порушення вимог частини першої, частини третьої статті 24 КЗпП України, накладено штраф у розмірі 500760 грн (а.с.54-55).
Зі змісту акту та оскаржуваної постанови вбачається, що в ході проведення інспекційного відвідування, що фіксувалося засобами фото - відеофіксації, за виконанням трудової дисципліни зафіксовано: ОСОБА_1, ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 . В ході інспекційного відвідування посадовими особами товариства не надано підтверджуючих документів щодо укладення трудових договорів з даними працівниками відповідно до вимог частини першої, третьої статті 24 КЗпП України. 
Позивач вважаючи оскаржувану постанову відповідача протиправною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Частиною 4 ст.2 згаданого вище Закону передбачено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Згідно ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №823 від 21.08.2019  (далі - Порядок № 823, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до п. 5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться з таких підстав: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) за рішенням суду; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДПС та її територіальних органів про: - невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; - факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; - факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: - роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної; - роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; - роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; - фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; - роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився; - роботодавців, в яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; - роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; - роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю; 8) за дорученням Прем`єр-міністра України; 9) за зверненням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; 10) за запитом народного депутата; 11) у разі невиконання вимог припису.
Таким чином аналіз наведених норм вказує, що підставою для інспекційного відвідування може бути рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.
З матеріалів справи слідує, що підставою для інспекційного відвідування став наказ начальника Головного управління Держпраці у Львівській області №2305-П від 26.11.2019 року «Про проведення інспекційного відвідування ТОВ «АРО Солюшинс Львів» та направлення від 26.11.2019 № 2305.
Підставою для винесення наказу начальника Головного управління Держпраці у Львівській області №2305-П від 26.11.2019 року «Про проведення інспекційного відвідування ТОВ «АРО Солюшинс Львів» стала доповідна записка заступника начальника управління - начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів у Львівській області Н.Щерби від 25.11.2019 року № 5632/1 та звернення ОСОБА_27 від 11.11.2019 року за вх. № Т- 1549. 
Пунктом 11 Порядку №823 (у редакції чинній станом на момент проведення перевірки до 31.12.2019) передбачено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно без попереднього повідомлення зокрема мають право за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в наказі начальника Головного управління Держпраці у Львівській області №2305-П від 26.11.2019 «Про проведення інспекційного відвідування ТОВ «АРО Солюшинс Львів» та в направленні від 26.11.2019 № 2305 серед інспекторів праці було залучено до проведення інспекційного відвідування старшого оперуповноваженого відділу боротьби з торгівлею людьми та злочинами у сфері суспільної моралі УБЗПТЛ ГУ НП у Львівській області капітана поліції Магдяк Юрія Ігоровича , оперуповноваженого відділу боротьби з торгівлею людьми та злочинами у сфері суспільної моралі УБЗПТЛ ГУНП у Львівській області капітана поліції Вороницького Юрія Анатолійовича , старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконною легалізацією іноземців УБЗПТЛ ГУНП у Львівській області майора поліції Лаврінціва Ігоря Ігоровича .
Своєю чергою суд першої інстанції вірно, критично оцінив покликання відповідача у запереченні на відповідь на відзив,  що працівника поліції були залучені на підставі доповідної записки від 25.11.2019 заступника начальника управління - начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів у Львівській області Н.Щерби.
У листі Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09.02.2021 року за № 125/23-2021 щодо розгляду адвокатського запиту стосовно участі працівників УБЗПТЛ ГУНП у Львівській області в проведенні перевірки у формі інспекційного відвідування ТОВ «Аро Солюшинс Львів» повідомлено наступне: «Так, 26.11.2019 року до Управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми, Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшов лист Головного управління Держпраці у Львівській області щодо участі працівників УБЗПТЛ у заході державного контролю ТзОВ «АРО Солюшинс Львів» за адресою здійснення господарської діяльності: м. Львів, вул. Пасічна, 93б у період з 26.11.2019 по 09.12.2019, оскільки у процесі здійснення господарської діяльності зазначеного ТзОВ, могли містити ознаки кримінального правопорушення та/або могла існувати загроза безпеці інспектора праці».  Також повідомляємо, що інспекційне відвідування ТзОВ «АРО Солюшинс Львів», котре відбулось 26.11.2019, за участі працівників поліції, було проведено працівниками УБЗПТЛ ГУНП у відповідності до вимог Закону України «Про Національну поліцію»».  
Разом з цим суду не надано документального підтвердження щодо залучення працівників правоохоронних органів та наявності підстав для цього відповідно до підпункту  пункту 11 Порядку №823.
Водночас, якщо у даному випадку мав місце спільний захід згідно з листом Головного управління Держпраці у Львівській області щодо участі працівників УБЗПТЛ, то суду не надано доказів про його проведення у такий спосіб з дотримання передбаченої законом процедури залучення працівників поліції у випадку загрози інспектору праці та доказів наявності ознак кримінального правопорушення ТзОВ «Аро Солюшинс Львів».
Більше того суд вважає за потрібне зазначити, що стверджувати про наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення наділенні лише правоохоронні органи, які перевіряють викладені факти
В частині виявлених порушень законодавства про працю колегія суддів враховує такі обставини справи і норми законодавства.
Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено, крім Конституції України, Кодексом законів про працю України (далі -КЗпП України). 
Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Частина 3 ст. 1 статті Закону України «Про охорону праці» визначає, що працівник - це особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).
За змістом статті 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 265 КЗпП України (у редакції, яка діяла на момент проведення інспекційного відвідування 09.12.2019) посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Таким чином забороняється допущення без укладення трудового договору до роботи особи, яка за характером виконуваних робіт виконує трудову функцію, що у сукупності з іншими притаманними ознаками надає їй статусу працівника, а підприємство щодо неї є суб`єктом, яке використовує саме її найману працю у розумінні КЗпП України.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК україни). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
За приписами ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Підрядник, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
Аналіз наведених норм, дає підстави для висновку, що основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.
В свою чергу, відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами (КЗпП України та інших актів трудового законодавства), що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається в договорі, а те, що ним не врегулюване - чинним законодавством України.
При співставленні трудового договору з цивільно-правовим договором, відмінним є те, що трудовим договором регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату. Виконавець за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ним ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 820/1432/17, від 06.03.2019 у справі № 802/2066/16-а, від 13.06.2019 у справі № 815/954/18, від 02.07.2020 у справі № 809/164/17.
Апеляційний суд зазначає, що під час проведення інспекційного відвідування відповідач встановив порушення ТзОВ «АРО Солюшинс Львів» вимог законодавства України про працю, що описані в Акті № ЛВ4716/462/АВ  від 09.12.2019. Зокрема, встановлено, що в ході проведення інспекційного відвідування, що фіксувалося засобами фото - відеофіксації, за виконанням трудової функції зафіксовано: ОСОБА_1, зі слів якої встановлено, що дана особа працює недавно та проходить стажування; ОСОБА_6 , який повідомив, що працює у Товаристві місяць з графіком роботи 8 годин, обідня перерва одна година; ОСОБА_3 , який повідомив, що працює три тижні на випробувальному терміні строком до кінця листопада;  ОСОБА_8, яка повідомила, що працює у Товаристві з понеділка по п`ятницю та стажується декілька тижнів. В ході інспекційного відвідування посадовими особами товариства не надано підтверджуючих документів щодо укладення трудових договорів з даними працівниками відповідно до вимог частини першої, третьої статті 24 КЗпП України.  
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.11.2019 між Фізичною особою ОСОБА_9  (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аро Солюшинс Львів» (замовник) укладено цивільно-правовий договір № 3/009 (а.с.56-57); 15.11.2019 Фізичною  особою ОСОБА_5 (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аро Солюшинс Львів» (замовник) укладено цивільно-правовий договір № 1/016 (а.с.62-63); 15.11.2019 між фізичною особою ОСОБА_6 (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аро Солюшинс Львів» (замовник) укладено цивільно-правовий договір № 1/012 (66-67); 15.11.2019 між фізичною особою ОСОБА_1 (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аро Солюшинс Львів» (замовник) укладено цивільно-правовий договір № 1/014 (а.с.70-71).
За умовами наведених вище договорів виконавці зокрема зобов`язуються надати замовнику послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах передбачених цим договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги (роботи). Виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг (виконання робіт), у тому числі використовує власні засоби та матеріали. Виконавець має право залучати фахівців для якісного і своєчасного надання послуг (виконання робіт). Послуги (роботу) зазначених фахівців виконавець оплачує за власний рахунок, згідно з домовленістю з даними особами. Факт надання відповідних послуг (робіт) з боку виконавця буде засвідчуватися Актами прийому наданих послуг (виконаної роботи). Акт прийому наданих послуг (виконаної роботи) Сторони підписують після надання послуг (виконання робіт). Він є невід`ємною частиною даного договору. 
29.11.2019 між Фізичною особою ОСОБА_9  та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аро Солюшинс Львів» підписано Акт приймання-передачі наданих послуг за цивільно - правовим Договором № 3/009  (а.с.58); 16.12.2019 між Фізичною особою ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аро Солюшинс Львів»  підписано Акт приймання-передачі наданих послуг за цивільно - правовим Договором № 1/016 (а.с.64); 16.12.2019 між Фізичною особою ОСОБА_6  та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аро Солюшинс Львів» підписано Акт приймання-передачі наданих послуг за цивільно - правовим Договором № 1/012 (а.с.68); 16.12.2019 між Фізичною особою ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аро Солюшинс Львів» підписано Акт приймання-передачі наданих послуг за цивільно - правовим Договором № 1/014  (а.с.72).
На підтвердження здійснення оплати за надані послуги надано розрахунки, видаткові касові ордери та платіжні відомості (а.с. 59-61; 65;69;73).
Судом також встановлено, що  інспектором не було враховано цивільно - правового договору укладеного  з Матковською Діаною № 3/009, який був наданий інспектору на його вимогу від 27.11.2019 року. (а.с.102).
Більше того, як вбачається із аналізу акту інспекційного відвідування та пояснень виконавців робіт вбачається, що інспектор Управління Держпраці у Львівській  області фіксуючи, на його думку, порушення вимог законодавства про працю допущене ТОВ «АРО Солюшинс Львів» в основу своїх обґрунтувань зазначив, що при огляді наданих цивільно - правових договорів укладених з Товариством в особі Директора Пурій Аліною Олексіївною встановлено, що цивільно - правові договори між Товариством і фізичними особами ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_3 не укладалися та ставить під сумнів  пояснення виконавців робіт, що були ним опитані під час інспекційного відвідування.
При цьому, судом першої інстанції враховуються доводи позивача про те, що копії цивільно - правових договорів з вищезазначеними особами подавались разом із скаргою на акт інспекційного відвідування, що підтверджується копією зауважень на акт інспекційного відвідування від 12.12.2019 (а.с.32-33). Однак, такі договори не були враховані відповідачем при прийнятті спірної постанови.
Як слідує із досліджених судом цивільно-правових договорів, укладених між фізичною особою ОСОБА_9 , фізичною  особою   ОСОБА_5 ,  фізичною особою ОСОБА_6 , фізичною особою ОСОБА_1  та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аро Солюшинс Львів» їх предметом є кінцевий результат праці, оскільки вищевказані особи виконували конкретний вид і обсяг робіт (послуг) протягом чітко визначеного періоду, які виконавці передавали замовнику.
При цьому за договорами виконавці самі організовували процес надання послуг не підпорядковуючись внутрішньому трудовому розпорядку, власними засобами і матеріалами та із можливістю залучення третіх осіб.
Також, відповідачем не доведено, що на вказаних осіб поширювались правила внутрішнього трудового розпорядку. Жодні накази, розпорядження про прийняття їх на роботу, допуск до роботи за цими договорами не видавалися, пільги, компенсації, заохочення за успіхи в роботі та стягнення за порушення трудової дисципліни до них не застосовувалися. Оплата праці за роботу (надані послуги) не мала систематичного характеру, як це передбачено трудовим договором, були разовими, проводилися згідно актів і тільки після виконання.
Більш того ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 не заперечують свого волевиявлення саме на укладення цивільно-правових угод, чи то в будь-який інший спосіб порушення своїх прав з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Аро Солюшинс Львів» в ході виконання умов таких договорів.
Суд також зазначає, що укладені цивільно-правові договори не визнані у встановленому порядку недійсними. Договори підписані сторонами та волевиявлення сторін спрямоване на виникнення не відносин трудового найму, а відносин цивільно-правового характеру, при укладенні цивільно-правового договору сторони вільні у формулюванні його умов.
Відповідачем не надано жодного пояснення від перелічених у Акті осіб, які б свідчили, що під час підписання цивільно-правових угод відбувалась їх підміна трудовим договорам та/або під час їх підписання Товариством вводило осіб в оману.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 380/1733/20 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	В. З. Улицький  	
Повне судове рішення складено 02 серпня 2021 року