ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" липня 2021 р.           Справа№ 910/17944/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Агрикової  О.В.
суддів:            Чорногуза М.Г. 
          Мальченко А.О. 
 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу
Приватного підприємства "ДІЛ"
на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 (повний текст рішення складено 31.03.2021)
у справі № 910/17944/20 (суддя Привалов А.І.)
За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву
до Приватного підприємства "ДІЛ"
про стягнення 56062,61 грн., -
В С Т А Н О В И В :
У 2020 році Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "ДІЛ" про стягнення 56062,61 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення з оренди державного нерухомого майна, у зв`язку з припиненням строку дії Договору оренди № 5871 нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.05.2011, що стало підставою для нарахування, на підставі    ст. 785 ЦК України,    неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Приватного підприємства "ДІЛ" на користь Державного бюджету неустойку у розмірі 56       062 грн 61 коп.; з Приватного підприємства "ДІЛ" на користь Регіонального відділення Фонду Державного майна України по м. Києву судовий збір у сумі 2 102 грн.
Рішення мотивовано тим, що договір оренди №5871 від 25.05.2011 припинив свою дію 25.02.2020, факт припинення договіру оренди належним чином доведений та документально підтверджений, з матеріалів справи вбачається, що орендоване нерухоме майно було повернуто відповідачем позивачу 28.05.2020, відтак відповідач є таким, що прострочив виконання обов`язку з повернення орендованого майна у зв`язку із припиненням договору оренди. 
Не погодившись із прийнятим рішенням, Приватне підприємство "ДІЛ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що відповідач, маючи на меті продовжити Договір оренди та добросовісно його виконувати надав всю необхідну інформацію та документи для проведення оціночних робіт, сприяв оцінювачу під час проведення оцінки та своєчасно оплатив роботи з оцінки майна, а також отримав погодження на укладення Договору оренди від Балансоутримувача та Департаменту охорони культурної спадщини. Також, апелянт зазначає, що не отримавши для ознайомлення результатів проведення оцінки, відповідача звернувся до позивача для подальшого укладення додаткового договору, однак у зв`язку з введенням на усій території України карантину, відповідач так і не зміг отримати інформації стосовно подальшого укладання додаткового договору. Відповідач, також, вважає вимоги про стягнення неустойки безпідставними, оскільки позивач не звертався до нього з вимогою про повернення майна,  а п. 10.11 договору не підлягає застосуванню до спірних правовідносин з огляду на відсутність рішення суду про розірвання/припинення договору оренди. З приводу розміру плати за користування майном, який відрізняється від останнього, котрий погоджений Договором про внесення змін, позивач зазначає, що відповідачем навмисно здійснений розрахунок з завищенням сум оплати за користування майном та він є незаконним та необґрунтованим. При цьому, апелянт вказує, що не зважаючи на свої неодноразові звернення, позивач не повідомляв його про свої наміри припинити Договір оренди і не вказав, з якого часу було припинено Договір оренди. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 встановлювався строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 9 549 грн. 00 коп.
24.05.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Приватного підприємства "ДІЛ" надійшла заява на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 з доказами сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ДІЛ" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
16.06.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, позивача у справі,  надійшли пояснення на апеляційну скаргу.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25.05.2011 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (далі - Орендодавець) та Приватним підприємством "ДІЛ" (далі - Орендар) було укладено договір оренди № 5871 державного нерухомого майна (далі - Договір) - частина даху нежилої будівлі площею 17,42 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 2, що перебуває на балансі Державного комітету телебачення та радіомовлення України, (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 30 листопада 2010 року і становить 322519,00 грн без ПДВ.
Майно передавалось з метою розміщення зовнішньої реклами на будівлях і спорудах (п. 1.2. Договору).
На виконання умов договору Орендодавцем було передано, а Орендарем прийнято у користування орендовані приміщення, про що складено акт приймання-передавання від 25.05.2011.
Договір було укладено строком на 1 рік, що діяв з 25.05.2011 до 25.05.2012 включно (п. 10.1. Договору).
Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - січень 2011 року, 6840,63 грн. (п. 3.1. Договору).
30 червня 2011 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Приватним підприємством "ДІЛ" було укладено договір № 5871/01 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 5871 від 25.05.2011 про наведене нижче:
1. Пункт 10.1. розділу 10 "строки чинності, умови зміни та припинення договору" договору оренди № 5871 від 25.05.2011 викладено в наступній редакції: "Цей Договір укладено строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, що діяв з 25 травня 2011 по 25 квітня 2014 року включно.
2. Всі інші умови договору оренди № 5871 від 25.05.2011 р. залишились незмінними.
16 лютого 2012 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Приватним підприємством "ДІЛ" було укладено договір № 5871/02 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 5871 від 25.05.2011 про наведене нижче:
1. Пункт 3.1. розділу 3 договору оренди № 5871 від 25.05.2011 викладено у такій редакції:
"Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - вересень 2011 р.: 8472,67 грн.
Орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць оренди - вересень 2011 р.: 8472,67 грн.
Орендна плата за перший місяць оренди вересень 2011 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за місяць 2011 року".
2. В п.3.11. розділу 3 договору оренди № 5871 від 25.05.2011 р. замінити "у разі припинення (розірвання) Договору" на "У разі розірвання за згодою сторін Договору".
3. Пункт 10.11. договору оренди № 5871 від 25.05.2011 р. викладено в наступній редакції:
"За відмову орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно, у разі припинення/розірвання за рішенням суду договору, орендар відшкодовує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної щомісячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передачі (повернення), який підтверджує фактичне повернення приймання - передачі (повернення), орендованого майна".
4. Всі інші умови договору оренди незмінними.
25 червня 2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Приватним підприємством "ДІЛ" було укладено договір № 5871/03 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 5871 від 25.05.2011 року (про наведене нижче:
1. Договір оренди № 5871 від 25.05.2011 року продовжено строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, що діяв до " 25" березня 2017 р.
Відповідно до абзацу 2 ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" сторони домовились про наступне:
- Орендар зобов`язується провести незалежну оцінку орендованого згідно Договору оренди № 5871 від 25.05.2010 року нерухомого майна, що є державною власністю, на нову дату 31.03.2014 р., відповідно до вимог Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440;
- укласти договір про внесення змін до договору оренди № 5871 від 25.05.2011 року зі зміною вартості об`єкту оренди, визначеною згідно з Новим звітом, та як наслідок зміною орендної плати за базовий (перший місяць оренди.
Сплатити різницю в орендній платі, якщо така виникне внаслідок переоцінки орендованого державного нерухомого майна, з дати на яку зроблено звіт про незалежну оцінку.
2. Сторони погоджуються що чинність Договору оренди № 5871 від 25.05.2011 року припиняється в разі порушення орендарем умов передбачених п.1 цього Договору.
3. Всі інші умови договору оренди № 5871 від 25.05.2011 р. залишились незмінними.
19 серпня 2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Приватним підприємством "Діл" було укладено договір № 5871/04 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 5871 від 25.05.2011 року про наведене нижче.
1. В розділ I "Предмет договору" договору оренди № 5871 від 25.05.2011 р. замінити "зі звітом про незалежну оцінку станом на 30.11.2010 р. становить 322519,00 грн." на "з висновком про вартість майна станом на 31.03.2014 р. становить 242085,00 грн.".
2. Пункт 3.1 розділу 3 договору оренди № 5871 від 25.05.2011 р. викладено у такій редакції:
"Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) та змінена за згодою сторін, відповідно до п.1 ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" і становить без ПДВ за базовий місяць оренди: березень 2014 р.: 8780,27 грн.
Орендна плата за перший місяць оренди квітень 2014 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за квітень 2014 року".
3. У пункті 5.5 слова "перевірки його стану і відповідності напряму використання за цільовим призначенням, визначеному цим Договором" замінити словами "контролю за його використанням та виконанням умов Договору".
4. У пункті 5.8 слова "звітом про оцінку" замінити словами "Висновок про вартість".
5. Пункт 8.1 глави 8 викласти в такій редакції: " 8.1. Контролювати з можливим залученням Балансоутримувача Виконання умов Договору та використання майна, переданого в оренду за Договором, і у разі необхідності спільно з балансоутримувачем вживати відповідних заходів реагування".
6. Всі інші умови договору оренди № 5871 від 25.05.2011 р. залишаються незмінними.
Відповідно до п. 10.10 договору Майно вважається поверненим Орендодавцю/Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря.
Згідно з п. 10.11 договору за відмову орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно, у разі припинення/розірвання за рішенням суду договору, орендар відшкодовує орендодавцю неустойку у розмірі подвійної щомісячної орендної плати, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передачі (повернення), який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.
Позивач звернувся до відповідача з листом №30-06/10788 від 26.12.2019, у якому повідомлено, що 25.02.2020 закінчується строк дії договору оренди №5871 від 25.05.2011. Керуючись ст. 777 Цивільного кодексу України, ст. 11 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", регіональне відділення, як орендодавець по договору, запропонувало на новий строк встановити наступні умови договору оренди: забезпечення проведення орендарем незалежної оцінки вказаного державного майна на нову дату 31.01.2020, відповідно до вимог Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440; укладання додаткового договору про продовження договору оренди на наступний строк зі зміною вартості об`єкту оренди, визначеною згідно з новим звітом, та як наслідок зміною орендної плати за базовий (перший місяць оренди. А також виконати інші умови зазначені в даному листі. У разі незгоди щодо зазначених умов, або непідписання орендарем додаткового договору з урахуванням проведеної незалежної оцінки об`єкта оренди на нову дату, договір оренди №5871 від 25.05.2011 вважається припиненим, і об`єкт оренди повертається орендарем на підставі акта передавання-приймання. Додатково регіональне відділення наголосило на тому, що повідомлення в порядку 10.4 договору оренди №5871 від 25.05.2011 та ст. 767 ЦКУ, ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" надсилатися не будуть. 
Регіональне відділення ФДМУ по м. Києву 03.08.2020 за вих. №30-06/6123 направило на адресу Приватного підприємства "ДІЛ" лист про повернення майна по договору оренди №5871 від 25.05.2011, зазначено, що Регіональне відділення, як орендодавець по договору оренди № 58 від 25.05.2011 у листі від 26.12.2019 № 30-06/10788 повідомило Орендаря - ПП "ДІЛ" про зміну умов у продовженні строку дії договору № 5871 від 25.05.2011. Так необхідною умовою для укладання додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, є проведення оцінки об`єкта оренди, що передбачає уточнення вартості майна за результатами нової незалежної оцінки та відповідну зміну розміру орендної плати. У зв`язку з тим, що за результатами нової незалежної оцінки Орендарем не було укладено додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди № 5871 від 25.05.2011, регіональне відділення вважає договір оренди припиненим з 25.02.2020 року.
Відповідач повернув позивачу орендоване нерухоме майно 28.05.2020, про що складено Акт приймання-передачі (повернення) нерухомого майна від 28 травня 2020 року.
Листом від 18.08.2020 за 30-05/6697 Регіональне відділення ФДМУ по м. Києву звернулось до Приватного підприємства "ДІЛ" з вимогою сплатити заборгованість з неустойки, нараховану на підставі п. 10.11 договору та яка станом на 07.08.2020 склала 56 237, 93 грн в розмірі подвійної щомісячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передачі (повернення), який підтверджує фактичне повернення орендованого майна (№ поштового відправлення 0103273572787).
Вказаний лист залишений відповідачем без відповіді та задоволення. 
Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. 
Крім того, як встановлено місцевим господарським судом, позивач у листі №30-06/10788 від 26.12.2019 зазначав, що у разі незгоди щодо викладених в цьому листі умов умов, або непідписання орендарем додаткового договору з урахуванням проведеної незалежної оцінки об`єкта оренди на нову дату, договір оренди №5871 від 25.05.2011 вважається припиненим, і об`єкт оренди повертається орендарем на підставі акта передавання-приймання. 
Однак, з матеріалів справи вбачається, що орендоване нерухоме майно було повернуто відповідачем 28.05.2020, про що складено Акт приймання-передачі (повернення) нерухомого майна від 28 травня 2020 року. 
Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із твердженням місцевого господарського суду про те, що відповідач ухилявся від своїх обов`язків та не мав на меті укладання додаткового договору оренди на наступний строк зі зміною вартості оренди, оскільки матеріали справи містять лист відповідача №22-01-20 від 22.01.2021 року адресований позивачу з необхідною інформацією та документами для проведення оціночних робіт, вказаний лист отриманий позивачем 27.01.2020 року (а.с. 69).
Також, матеріалами справи підтверджується оплата згідно платіжного доручення №1289 від 02.03.2020 року за проведення незалежної оцінки відповідно до рахунку-фактури №28/20 від 02.03.2020 року. (а.с. 74).
Поряд з цим слід зазначити, що відповідачем отримано погодження на укладання Договору оренди від Балансоутримувача та Департаменту охорони культурної спадщини (а.с. 70-72), а отже, доводи, що відповідач ухилявся та не мав на меті укладання додаткового договору про продовження договору оренди на наступний строк вважаються безпідставними.
Колегія суддів зазначає, що доказів отримання відповідачем результатів проведення незалежної оцінки матеріали справи не містять. Також, матеріали справи і не містять доказів направлення відповідачу повідомлення про припинення Договору оренди з 25.02.2020 року. Відповідач зазначає, що про припинення Договору дізнався лише після підписання акту приймання-передачі нерухомого майна.
Листом №30-06/10788 від 26.12.2019 позивач повідомив відповідача, що 25.02.2020 закінчується строк дії договору оренди №5871 від 25.05.2011 та у випадку неврегулювання сторонами його продовження на новий строк, а також про необхідність у такому випаду повернути об`єкт оренди на підставі акта передавання-приймання. Окремо позивач наголосив, що додаткові повідомлення з питань, зазначених у даному листі, надсилатись не будуть, однак, як зазначалося вище, матеріали справи містять достатньо доказів, що підтверджують дії відповідача задля підписання додаткового договору оренди на наступний строк зі зміною вартості оренди.
Разом з тим, позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що за результатами проведеної незалежної оцінки не було укладено додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди №5871 від 25.05.2011 року саме регіональне відділення вважає договір оренди припиненим з 25.02.2020 року. При цьому, останнім, не спростовано, що оцінка нерухомого майна була проведена відповідачем та позивач не надає пояснень в зв`язку з чим договір не було продовжено.
Одночасно позивач, заявляє вимогу про сплату неустойки п. 10.11 Договору оренди нерухомого майна №5871 від 25.05.2011 року (з подальшими змінами).
Згідно п. 10.11. Договору, за відмову орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно, у разі припинення/розірвання договору за рішенням суду, орендар відшкодовує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної щомісячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передачі (повернення), який підтверджує фактичне повернення орендодавцю майна.
Однак, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що погодження акту приймання-передачі (повернення) орендованого майна зайняло значну кількість часу враховуючи карантинні обмеження, а також через тривалість прийняття рішення, щодо погодження Акту Балансоутримувачем на що скаржник не міг вплинути, та зазначає наступне.
Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Постановою Верховного Суду від 31.01.2020 року у справі № 916/2724/18 викладено правову позицію, згідно з якою при здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України обов`язковим для суду є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки як контрагента за договором оренди та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин.
За змістом ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК України. Законодавцем у ч. 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог ст. 614 ЦК України. Тобто судам необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав. 
До предмета доказування при розгляді спорів щодо стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України, як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди, входять обставини невжиття орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисне ухилення орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утримання орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджання орендарем в доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутності з боку орендодавця бездіяльності та невчинення ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, стосовно того, що позивачем не доведено умислу відповідача, а відповідачем, в свою чергу доведено, що ним вживались дії для підписання додаткового договору оренди на наступний строк зі зміною вартості оренди.
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що відповідачем зроблено не було.
З огляду на викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи через неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного підприємства "ДІЛ" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2020 у справі №910/17944/20 - скасуванню, з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є  неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у відповідності до вимог статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1.    Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ДІЛ" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 у справі №910/17944/20 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 у справі №910/17944/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.    
                    
3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "ДІЛ" (03055, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 21-А, код ЄДРПОУ 19491704) 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання даної постанови.

5. Матеріали справи №910/17944/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Агрикова 

Судді                                                                                М.Г. Чорногуз

                                                                                А.О. Мальченко