Ухвала
30 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 288/582/20
провадження № 51 - 4201 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 січня 2021 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 06 липня 2021 року щодо неї,  
встановив:
Засуджена ОСОБА_4 звернулася до Верховного суду із касаційною скаргою, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, 5 ч. 2, ч. 3 та ч. 6 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, а також думка з приводу участі у касаційному розгляді. Крім того, до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Проте вказаних приписів закону засуджена належним чином не виконала.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність(ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни або скасування такого рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
За змістом ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. В частині 2 зазначеної статті визначено перелік підстав за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 вказуючи на незаконність оскаржуваних рішень посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте належного обґрунтування зазначеним доводом не наводить, з огляду на положення ст. 412-413 КПК.
Натомість, у своїй касаційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, неналежну оцінку доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;                            3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення. 
Так, засуджена просить скасувати рішення першої та апеляційної інстанції, ухвалити новий вирок, яким виправдати її, що відповідно до ст. 436 КПК не узгоджуються з повноваженнями касаційного суду за результатами розгляду касаційної скарги.
За положеннями ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги долучаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. 
Зазначену вимогу засудженою не виконано. До касаційної скарги додано лише один її примірник без додатків. В той же час, зі змісту долучених до касаційної скарги копій судових рішень вбачається, що наданої кількості примірників з додатками явно недостатньо для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає 3 копії касаційної скарги та додатків до неї).
За таких обставин необхідно залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженій строк для усунення недоліків.
Стосовно клопотання засудженої ОСОБА_4 про зупинення виконання оскаржуваних рішень, то це питання відповідно до положень ч. 1 ст. 430 КПК підлягає вирішенню лише після відкриття касаційного провадження.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 січня 2021 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 06 липня 2021 року щодо неї залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5                                           ОСОБА_2                                           ОСОБА_3