ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/363/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 вересня 2021 року                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Сорочка Є.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Черкаського обласного центру зайнятості про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,
  В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Черкаського обласного центру зайнятості, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:
-          визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області пов`язану із невнесенням у трудову книжку ОСОБА_1 запису про його звільнення в серпні 2019 року;
-          визнати протиправною відмову Тальнівської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості у взятті на облік та не виплаті матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) ОСОБА_1 за період з 14 серпня 2019 року;
-          зобов`язати Черкаський обласний центр зайнятості як правонаступнику Тальнівської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості взяти на облік, провести нарахування та виплату матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) ОСОБА_1 за період з 14 серпня 2019 року.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не внесення до трудової книжки ОСОБА_1 записів про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Тальніському районі Черкаської області та про його звільнення з посади начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаській області відповідно до наказів Пенсійного Фонду України від 11.04.2019    № 142-О та № 339-о від 31.07.2019.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України внести до трудової книжки ОСОБА_1 записи про поновлення на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Тальніському районі Черкаської області та про його звільнення з посади начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаській області відповідно до наказів Пенсійного Фонду України від 11.04.2019    № 142-О та № 339-о від 31.07.2019.
У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, ГУ ПФУ в Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в частині позовних вимог.
Також, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині відмови в задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального/процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в частині вимог.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2021 відкрито апеляційне провадження за скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.08.2021.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2021 відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.08.2021 для спільного розгляду апеляційних скарг позивача та відповідача.
Розгляд апеляційних скарг 04.08.2021 не відбувся у зв`язку з надходженням від позивача клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, справу було перенесено на 01.09.2021 задля надання можливості сторонам з`явитись у судове засідання.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено, призначено розгляд апеляційної скарги на 01.09.2021 на 11-40.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
01.09.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з огляду на сімейні обставини, а також знаходження позивача поза межами територіальної громади, де він проживає. Колегія суддів, розглянувши вказане клопотання, вважає, що воно не підлягає задоволенню, з урахуванням того, що заявник на підтвердження наведених у клопотанні обставин не надав жодного доказу, беручи до уваги встановлені строки розгляду справи,  а також те, що сторонами було надано письмовий виклад обставин на підтвердження власних позицій по справі. Крім того, явка у судове засідання апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг позивача та відповідача-2, колегія суддів вважає, що апеляційні скарг не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Верховного Суду від 18.03.2021 встановлено, що позивач наказом Пенсійного фонду України від      29 березня 2017 року № 213-о "Про звільнення керівників територіальних управлінь Пенсійного фонду України в Черкаській області" ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області у зв`язку з реорганізацією, пункт 4 частини 1 статті 83 та пункт 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу" (пункт 4 наказу).
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року, яка набрала законної сили на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року, у справі № 823/653/17, зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ Пенсійного фонду України від 29 березня 2017 року № 213-о "Про звільнення керівників територіальних управлінь Пенсійного фонду України в Черкаській області" в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області з 03 квітня 2017 року; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області з 03 квітня 2017 року; звернуто до негайного виконання постанову суду в частині стягнення зі Звенигородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на користь ОСОБА_1 суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах одного місяця у розмірі 4488,75 грн без урахування обов`язкових податків та зборів.
Наказом Пенсійного фонду України від 24 квітня 2018 року № 183-о "Про поновлення на посаді ОСОБА_1 " позивача поновлено на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області з 03 квітня 2017 року на підставі рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року в справі        № 823/653/17.
Наказом Пенсійного фонду України від 04 травня 2018 року "Про звільнення ОСОБА_1 " № 201-о ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області у зв`язку з реорганізацією, пункт 4 частини першої статті 83 та пункт 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу", з яким позивач ознайомився 05 травня 2018 року.
Рішенням окружного адміністративного суду міста Києва від 02.04.2019 у адміністративній справі № 826/7878/18, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2019, зокрема визнано протиправним та скасовано наказ Пенсійного фонду України від 04 травня 2018 року № 201-о "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області з 05 травня 2018 року.
На виконання вищевказаного рішення Пенсійним Фондом України видано наказ від 11.04.2019 № 142-О, згідно якого поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Тальніському районі Черкаської області з 05 травня 2018 року.
Наказом Пенсійного Фонду України № 339-о від 31.07.2019 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаській області у зв`язку з реорганізацією, підстава: пункт 1 частина 1 стаття 87 Закону України "Про державну службу", погодження Міністерства соціальної політики України від 26.07.2019 № 13821/0/2-19/30.
У подальшому, позивач звернувся до Тальнівської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного довільного змісту, до якої додав копію копії наказ про звільнення № 339-о від 31.07.2019 про звільнення ОСОБА_1 
Тальнівська районна філія Черкаського обласного центру зайнятості направила на адресу позивача лист № 01-21/657 від 26.09.2019, в якому зазначила, що враховуючи рішення Господарського суду Черкаської області у справі № 925/822/19 від 10 вересня 2019 року, наказів Пенсійного Фонду України № 142-о від 11.4.2019 "Про поновлення на посаді ОСОБА_1 " та № 339-о від 31.07.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 " та керуючись нормами Цивільного кодексу України "Правові наслідки недійсності правочину" рекомендовано позивачеві звернутися до роботодавця або уповноваженого ним органу для внесення записів до трудової книжки.
Не погоджуючись з бездіяльністю ГУ ПФУ в Черкаській області щодо невнесення у трудову книжку запису про звільнення, відмовою Черкаського обласного центру зайнятості у взятті на облік, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:
-          Головне управління Пенсійного України в Черкаській області, є уповноваженим органом, який має вносити записи в трудовій книжці, зокрема, про поновлення та звільнення після видання наказу (розпорядження). Доказів того, що вказані записи були внесені до трудової книжки ОСОБА_1 . Головне управління не надало;
-          Рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше сьомого календарного дня з дня подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного; позивач звернувся до Тальнівської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості із заявою від 03.09.2019, в якій просив взяти на облік та розпочати виплату допомоги по безробіттю, однак, вказана заява не відповідає формі заяви про надання статусу безробітного, затвердженої Мінсоцполітики, а тому, Тальнівська районна філія Черкаського обласного центру зайнятості обґрунтовано надала позивачеві відповідь № 01-21/657 від 26.09.2019.
Доводи апеляційної скарги позивача. Позивач вважає висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог необґрунтованими та помилковими, а висновки суду в цій частині не відповідають дійсним обставинам справи, адже відповідач у своєму листі не вказував таку підставу, як невідповідність поданої заяви встановленій формі.
Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ у Черкаській області. Враховуючи, що позивач був поновлений на посаді начальника управління ПФУ в Тальнівському районі, то він, як начальник, несе відповідальність за організацію та ведення обліку, заповнення і видачу трудових книжок.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
У частині позовних вимог щодо невнесення у трудову книжку ОСОБА_1 запису про його звільнення в серпні 2019 року, слід врахувати, що згідно статей 47 та 48 КЗпПУ, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
При цьому, порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» (надалі по тексту також - Постанова № 301), при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.
Без трудової книжки приймаються на роботу тільки ті особи, які працевлаштовуються вперше.
Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, у представництвах іноземних суб`єктів господарювання, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.
Згідно з приписами пунктів 4, 5 Постанови № 301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Міністерству праці, Міністерству юстиції, Міністерству соціального захисту населення разом із заінтересованими міністерствами та іншими підвідомчими Кабінетові Міністрів України органами державної виконавчої влади за участю профспілкових об`єднань у тримісячний термін розробити і затвердити Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від   27.04.93 № 301 (301-93-п) «Про трудові книжки працівників», Міністерство праці України, Міністерство юстиції України і Міністерство соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі по тексту також - Інструкція).
Пунктами 2.1-2.4 Інструкції, визначено, зокрема, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Згідно із пунктами 2.26-2.27 Інструкції, записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.
Так, пунктом 2.10 Інструкції, визначено, що у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.
У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за           № таким-то недійсний. Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.
У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення   на   іншу   постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення.
У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.
Як було встановлено судами у рішеннях в адміністративній справі № 826/7878/18, зокрема, постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області реорганізовано шляхом приєднання до Звенигородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області і на день розгляду справи проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04 квітня 2017 року за № 10141120011000363.
Водночас, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2017 року № 821 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», Звенигородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області і на день розгляду справи проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 31 березня 2018 року внесено відповідний запис за № 10041340000000846.
Тож, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області є правонаступником Звенигородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, яке, відповідно, було правонаступником управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області, з огляду на що, саме відповідач-2 у цій справі, в даному випадку, є тим уповноваженим органом, який має внести записи в трудовій книжці, зокрема, про поновлення та звільнення після видання наказу (розпорядження).
          На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.04.2019 у адміністративній справі № 826/7878/18, Пенсійним Фондом України видано наказ № 142-О від 11.04.2019, згідно якого, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Тальніському районі Черкаської області з 05 травня 2018 року. 
Наказом Пенсійного Фонду України № 339-о від 31.07.2019 про звільнення ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаській області у зв`язку з реорганізацією, підстава: пункт 1 частина 1 стаття 87 Закону України «Про державну службу», погодження Міністерства соціальної політики України від 26.07.2019  № 13821/0/2-19/30.
Разом з тим, доказів того, що вказані записи були внесені до трудової книжки ОСОБА_1 . Головне управління не надало ні під час розгляду даного спору в суді першої інстанції, ні під час розгляду апеляційної скарги.
Тож, саме відповідач-2 проявило бездіяльність щодо не внесення до трудової книжки ОСОБА_1 записів про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Тальніському районі Черкаської області та про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаській області відповідно до наказів Пенсійного Фонду України від 11.04.2019 № 142-О та № 339-о від 31.07.2019, що, у свою чергу, давало підстави суду першої інстанції для виходу за межі позовних вимог та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України внести до трудової книжки ОСОБА_1 записи про поновлення на посаді та про звільнення з посади начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаській області відповідно до наказів Пенсійного Фонду України від 11.04.2019 № 142-О та № 339-о від 31.07.2019.
Колегія суддів критично ставиться до посилань апелянта - ГУ ПФУ в Черкаській області на те, що, враховуючи, що позивач був поновлений на посаді начальника управління ПФУ в Тальнівському районі, то він, як начальник, несе відповідальність за організацію та ведення обліку, заповнення і видачу трудових книжок, оскільки, як наведено вище, вказане управління наразі не здійснює свою діяльність, адже було реорганізовано, та нарізі, вказані функції та повноваження віднесено саме до відповідача-2, адже цей орган є правонаступником тієї організації та мав виконати рішення суду та внести всі записи до трудової книжки позивача при звільненні.
Отже, доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Черкаській області жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції по суті та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною відмови Тальнівської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості у взятті на облік та не виплаті матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) ОСОБА_1 , колегія суддів враховує таке.
Відповідно до статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 5 липня 2012 року № 5067-VI (надалі по тексту також - Закон № 5067-VI), статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно приписів пункту 14 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792 (далі - Порядок № 792 у редакції чинній на момент виникнення правовідносин), статус безробітного надається особам, які зазначені у частині першій статті 43 Закону України «Про зайнятість населення».
При цьому, у силу пункту 17 Порядку № 792, для надання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, подає заяву про надання статусу безробітного, пред`являє документи, зазначені в підпункті 1 пункту 4 цього Порядку, а також: трудову книжку (цивільно-правовий договір чи документ, який підтверджує припинення останнього виду зайнятості). Особа, яка втратила трудову книжку, пред`являє дублікат трудової книжки чи довідку архівної установи про прийняття та звільнення з роботи; документ про освіту; військово-обліковий документ для осіб, які звільнилися із строкової військової служби.
Також, форма заяви про надання статусу безробітного затверджується Мінсоцполітики.
Відповідно до пунктів 21-22 Порядку № 792, для прийняття рішення про надання статусу безробітного кар`єрний радник вносить відомості з документів, зазначених у пунктах 17-19 цього Порядку, до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості та аналізує персональну картку особи, яка шукає роботу.
Рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше сьомого календарного дня з дня подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позивач звернувся до Тальнівської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості із заявою від 03.09.2019, в якій просив взяти на облік та розпочати виплату допомоги по безробіттю, однак, за висновками суду першої інстанції, вказана заява не відповідала формі заяви про надання статусу безробітного, затвердженої Мінсоцполітики, а тому, Тальнівська районна філія Черкаського обласного центру зайнятості обґрунтовано надала позивачеві відповідь      № 01-21/657 від 26.09.2019 та не проявила протиправної бездіяльності, оскільки позивач не подавав до неї заяви про надання статусу безробітного відповідної форми, затвердженої Мінсоцполітики.
Водночас, апелянт (позивач) наголошує на тому, що вказана обставина не була викладена у відповіді відповідача від 26.09.2019 № 01-21/657.
Колегія суддів зазначає, що, дійсно, відповідач у вказаній вище відповіді не посилався на неправильну/невідповідну форму поданої заяви, а вказав на те, що враховуючи рішення Господарського суду Черкаської області у справі № 925/822/19 від 10 вересня 2019 року, наказів Пенсійного Фонду України № 142-о від 11.4.2019 "Про поновлення на посаді ОСОБА_1 " та № 339-о від 31.07.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 " та керуючись нормами Цивільного кодексу України "Правові наслідки недійсності правочину" рекомендовано позивачеві звернутися до роботодавця або уповноваженого ним органу для внесення записів до трудової книжки. (а.с. 136 т. 1)
Проте, відповідач не приймав рішення про реєстрацію позивача, як безробітного чи про відмову в такій та не відмовляв у призначенні виплати допомоги по безробіттю, а наголосив на необхідності для задоволення заяви дотриматись встановленої форми звернення та наявності всіх необхідних записів у трудовій книжці.
З огляду на вимоги статей 2, 5 КАС України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.
Отже, обов`язковою умовою звернення до суду передбачено наявність порушеного права, що, на думку суду, є самостійною підставою для відмови у позові, у разі відсутності такої умови. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто, впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.
Оскільки відповідачем не приймалось рішення про відмову позивачу у взятті на облік та проведення нарахування та виплати допомоги по безробіттю, а лише вказано на необхідності подати трудову книжку з усіма записами про прийняття на роботу/звільнення, колегія суддів вважає позовні вимоги про визнання протиправною відмови Тальнівської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості у взятті на облік та не виплаті матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) ОСОБА_1 за період з 14 серпня 2019 року; зобов`язання Черкаський обласний центр зайнятості як правонаступнику Тальнівської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості взяти на облік, провести нарахування та виплату матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) ОСОБА_1 за період з 14 серпня 2019 року, задоволенню не підлягають, як передчасні.
          Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
У цілому, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, та не є підставою для скасування/зміни оскаржуваного рішення.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 р. - залишити без змін.

          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                            О.М. Ганечко

Судді                                                                                                         В.В. Кузьменко

                                                                                                              Є.О. Сорочко