УХВАЛА

26 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  914/2252/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О.В. - головуючий,  Білоус В.В., Погребняк В.Я.  
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Броварський завод котельного устаткування Арденз"
на ухвалу  Західного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 
у справі № 914/2252/20
за заявою   Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальне підприємство «МАК»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС ПАУЕР ТЕХНОЛОДЖИ»
про визнання банкрутом,
ВСТАНОВИВ:
16.06.2021 Товариство з додатковою відповідальністю "Броварський завод котельного устаткування Арденз" (далі - ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз", скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 у справі №914/2252/20 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №914/2252/20 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом передачі  судової справи раніше визначеному складу суду від 19.07.2021.
З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").
Дослідивши матеріали касаційної скарги, судом встановлено наступне.
Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги, скаржником предметом касаційного оскарження визначено ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 31.05.2021, якою відмовлено у задоволенні клопотання ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз" про поновлення строку на апеляційне оскарження, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/2252/20.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника ТОВ АПС ПАУЕР ТЕХНОЛОДЖИ; визнано вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ Науково-впроваджувальне підприємство МАК - в розмірі 1 850 000, 00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника, а розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Куц Ігоря Ярославовича.
20.10.2020 ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз" звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про визнання грошових вимог у справі №914/2252/20 про банкрутство ТОВ "АПС ПАУЕР ТЕХНОЛОДЖИ".
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.11.2020 визнано вимоги ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз" в розмірі 100 000 грн.
ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз" подано апеляційну скаргу б/н від 20.04.2021 на ухвалу суду від 21.09.2020 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "АПС ПАУЕР ТЕХНОЛОДЖИ".
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.05.2021 апеляційну скаргу ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз" б/н від 20.04.2021 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/2252/20 залишено без руху, надано строк на усунення недоліків, а саме: надати (надіслати) інші докази поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та докази доплати судового збору у розмірі 29 260, 00 грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, але не пізніше 25.05.2021.
26.05.2021 до суду від апелянта надійшла заява б/н від 24.05.2021 про усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги; долучено платіжне доручення №7404 від 21.05.2021 про доплату судового збору у розмірі 29 260, 00 грн. 
Скаржник, як на підстави поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що оскаржувану ухвалу суду, а також ухвалу від 17.11.2020 про визнання грошових вимог апелянта, останній не отримував, а про їх існування дізнався лише 19.04.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень. Зазначає, що ухвала суду від 17.11.2020 була отримана неуповноваженим представником. Також покликався на те, що статус учасника у справі про банкрутство, з можливістю оскарження судових рішень, ним отримано після закінчення строків на апеляційне оскарження зазначеної ухвали.
31.05.2021 Західним апеляційним господарським судом прийнято ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз" про поновлення строку на апеляційне оскарження, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/2252/20.
Судом апеляційної інстанції, з-поміж іншого, з матеріалів справи встановлено, що ухвала Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 опублікована 25.09.2020 на веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reestr.court.gov.ua/Review/91747260, а ухвала від 17.11.2020 опублікована 23.11.2020 за посиланням: http://www.reestr.court.gov.ua/Review/92968845 . 
Суд апеляційної інстанції погодився з доводами апелянта, що право на апеляційне оскарження ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство виникло після закінчення строку на апеляційне оскарження, тобто лише з моменту визнання грошових вимог 17.11.2020. 
У питанні набуття конкурсним кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство колегія суддів звертається до правових висновків Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, та зазначає наступне.
Законодавством про банкрутство для конкурсних кредиторів встановлений більш складний, порівняно з іншими учасниками справи, порядок набуття статусу учасника провадження у справі про банкрутство, який (статус) наділяє такого учасника повним обсягом процесуальної дієздатності, в т. ч. правом оскаржувати судові рішення, оскаржувати дії боржника, розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора, звертатися про визнання недійсними угод боржника тощо.
Набуття такого статусу остаточно формалізується ухвалою суду про визнання вимог кредитора (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №913/444/18).
Отже, лише після вчинення всіх передбачених КУзПБ (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина шоста статті 45, стаття 47 КУзПБ) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України) (пункт 56.16 постанови Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №910/4475/19). 
Водночас апеляційну скаргу на ухвалу від 21.09.2020 подано лише 20.04.2021, тобто через п`ять місяців з моменту набуття статусу учасника у справі про банкрутство.
Щодо неотримання апелянтом копії ухвал суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.11.2020, якою визнано грошові вимоги ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз" до боржника, направлено на адресу, вказану у заяві, та яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Старотроїцька, 42. При цьому матеріалами справи підтверджується, що зазначена ухвала суду була вручена апелянту 23.11.2020. 
Щодо покликання апелянта на отримання копії ухвали не уповноваженим працівником, то суд апеляційної інстанції зазначив наступне.
Згідно з ч. 7 ст. 11 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань суди безоплатно отримують відомості з Єдиного державного реєстру з метою здійснення ними повноважень, визначених законом, виключно в електронній формі через портал електронних сервісів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України в Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру, крім випадків, передбачених цим Законом.
Приписами ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Таким чином, процесуальні документи суду першої інстанції надсилалися апелянту за належною адресою.
Не перебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію не є перешкодою розгляду справи судом відповідно за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права судом. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 та від 15.03.2018, винесених по справах №911/1163/17 та №910/32340/15.
З наведеного вбачається, що юридична особа зобов`язана забезпечити отримання поштової кореспонденції за адресою свого місцезнаходження, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: При цьому обов`язок забезпечити доступ до отримання кореспонденції виключно належним представником покладається на таку юридичну особу.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що сторони зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.
Відповідно до частини другої статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. 
Разом з тим, відповідно до пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
З урахуванням зазначеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що суд апеляційної інстанції приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/2252/20  діяв відповідно до вимог ГПК України та у межах повноважень, передбачених процесуальним законом.
Доводи, які викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права ГПК України.
За змістом частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
З урахуванням наведеного Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз" на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 у справі № 914/2252/20 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2021, оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
На підставі викладеного та керуючись статями 174, 234, 235, 260, 261,  пунктом 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТДВ "Броварський завод котельного устаткування Арденз" на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 у справі № 914/2252/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О.В. Васьковський
Судді                                                                                                      В.В. Білоус
                                                                                                             В.Я. Погребняк