Ухвала 
 
17 вересня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 520/15620/17
провадження № 61-14513ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав,
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав, у розмірі 55 260,00 грн та процентів за користування коштами у розмірі 14 511,42 грн, що становить суму 69 771,42 грн. 
 
Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 28 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
 
Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеса від 29 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату правової допомоги у розмірі 5 000,00 грн.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2019 року без змін. 
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2019 року змінено у частині стягнення правової допомоги з 5 000,00 грн до 2 500,00 грн.
У решті додаткове рішення залишено без змін.
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення в частині стягнення правової допомоги з 5 000,00 грн на 2 500,00 та залишити в силі додаткове рішення суду першої інстанції. 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
 
За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев?ята статті 19 ЦПК України). 
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року - 2 270 грн.
 
Предметом спору у цій справі є стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав у розмірі 55 260,00 грн та процентів за користування коштами у розмірі 14 511,42 грн, що становить суму 69 771,42 грн. Ця сума є меншою, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270*100=227 000). 
 
Оскаржувану постанову Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року винесено за результатами розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2019 року про задоволення заяви ОСОБА_1 і стягнення судових витрат на оплату правової допомоги у розмірі 5 000,00 грн.
 
Справа є незначної складності, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.
 
Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
 
Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. 
 
Касаційна скарга не містить обґрунтування випадків, передбачених підпунктами а) б) в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. 
 
Застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали юрисдикцію, заявник не навів інших виключних обставин, які за положеннями ЦПК України могли вимагати касаційного розгляду справи.Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив. 
 
Сама по собі незгода заявника із судовим рішенням, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
 
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувана заявником постанова Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року ухвалена у малозначній справі, вона не підлягає касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Разом з тим, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
 
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             Ю. В. Черняк
 
        І. А. Воробйова
 
          Р. А. Лідовець