УХВАЛА

09 серпня 2021 року 
м. Київ

Справа №  916/1564/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О. А. - головуючий, Губенко Н. М., Кондратова І.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Забеліної О. О.,

за участю представників:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" - Афанасьєва М. В.,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Ресурс-Холдинг" - Яценко С. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" 

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.2021
(головуючий - Богатир К.В., судді Бєляновський В.В., Філінюк І.Г.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Ресурс-Холдинг"

про стягнення 1 626 977,28 грн,

ВСТАНОВИВ:

1.          У зв`язку з відпусткою судді Вронської Г. О. склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 03.08.2021, який наявний в матеріалах справи. Визначено колегію суддів для розгляду справи у складі: Кролевець О. А. - головуючий, Губенко   Н. М., Кібенко О. Р.

2.          У зв`язку з запланованою відпусткою судді Кібенко О. Р. склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 04.08.2021, який наявний в матеріалах справи. Визначено колегію суддів для розгляду справи у складі: Кролевець О. А. - головуючий, Губенко   Н. М., Кондратова І. Д.

3.          Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотехцентр» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Ресурс-Холдинг» про стягнення 1 626 977,28 грн.

4.          Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотехцентр» обґрунтовано неналежним виконанням з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Ресурс-Холдинг» прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №ЕРХ-1/18 від 23.11.2018.

5.          Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.12.2020 позовну заяву ТОВ «Автотехцентр» задоволено повністю; стягнуто з ТОВ «Еко-Ресурс-Холдинг» на користь ТОВ «Автотехцентр» заборгованість у розмірі 1 626 977,28 грн.

6.          Місцевий суд мотивував свої висновки тим, що факт неналежного виконання ТОВ «Еко-Ресурс-Холдинг» прийнятих на себе зобов`язань щодо оплати вартості отриманих від позивача послуг на умовах договору №ЕРХ-1/18 від 23.11.2018, що підтверджується у сукупності наявними в матеріалах справи доказами та, на думку суду першої інстанції, не було спростовано відповідачем у встановленому законом порядку. При цьому поведінка сторін за договором №ЕРХ-1/18 від 23.11.2018 протягом 2018-2020 років засвідчує той факт, що позивачем було надано відповідні послуги, що обумовлені сторонами саме під час укладення цього договору, а відповідачем, в свою чергу, було прийнято такі послуги від позивача, що у сукупності дає змогу суду дійти до висновку, що така поведінка сторін засвідчує волю ТОВ «Автотехцентр» та ТОВ «Еко-Ресурс-Холдинг» щодо узгодження та продовження дії укладеного між ними правочину - договору №ЕРХ-1/18 від 23.11.2018 на період 2019-2020 роки.
7.          Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 рішення Господарського суду Одеської області від 02.12.2020 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Автотехцентр»

8.          Апеляційний суд мотивували свої висновки тим, що строк дії договору №ЕРХ-1/18 від 23.11.2018 не міг бути продовжений шляхом вчинення конклюдентних дій, оскільки це суперечить умовам самого договору. Правовідносини між позивачем та відповідачем після закінчення строку дії вищевказаного договору дійсно мали місце, але вже не на умовах цього договору, а з інших підстав (усна домовленість, укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень). Але укладені між сторонами даної справи окремі правочини, які існували протягом 2019 року, не мають жодного відношення до виконання ними умов договору №ЕРХ-1/18 від 23.11.2018.

9.          Не погоджуючись з висновком суду апеляційної інстанції, ТОВ "Автотехцентр" звернулось з касаційною скаргою, у якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення місцевого суду - залишити в силі.

10.          Як на підставу касаційного оскарження ТОВ "Автотехцентр" посилається на п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України. Так, скаржник стверджує, що суди попередніх інстанцій не врахували правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.04.2018 у справі №904/6559/17.

11.          ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" подало відзив на касаційну скаргу, у якому просить закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Автотехцентр" на постанову апеляційного суду, а у випадку, якщо Верховний Суд дійде висновку про відсутність підстав для закриття касаційного провадження - касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

12.          Розглянувши доводи та аргументи касаційної скарги разом з матеріалами справи, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою з таких підстав.

13.          Відповідно до ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
- якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
- якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
- якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
- якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою     статті 310 цього Кодексу.

14.          Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

15.          При цьому Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (зокрема, постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19).

16.          Зі змісту перелічених судових рішень вбачається, що наведені в них висновки Верховного Суду стосуються застосування норм права у правовідносинах, які не є подібними до правовідносин у справі, що розглядається.

17.          Так, у постанові від 20.04.2018 у справі №904/6559/17 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги, встановивши, що підставою позову був не лише договір про надання послуг №17/08 від 17.08.2015 (термін дії якого закінчився), а й також акти здачі-приймання робіт (надання послуг), що містили посилання сторін на договір №17/08 від 17.08.2015, що було розцінено Судом як згода сторін на застосування умов цього договору до правовідносин з надання послуг (виконання робіт), підтверджених цими актами. При цьому, судами у вказаній справі встановлено факт підписання обома сторонами відповідних актів здачі-приймання робіт, що свідчить про укладення правочину у спрощений спосіб.

18.          Разом з тим у даній справі №916/1564/20, відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості за договором №ЕРХ-1/18 від 23.11.2018, суди встановили, що строк дії вказаного договору (невиконання зобов`язань за яким був підставою позову) закінчився та не міг бути продовжений шляхом вчинення конклюдентних дій, оскільки це суперечить умовам самого договору. При цьому акти наданих послуг за грудень 2019 року №49 від 31.12.2019, за січень 2020 року №3 від 31.01.2020 та за лютий 2020 року №28 від 29.02.2019, якими обґрунтовано наявність заборгованості, та додатки до них не були підписані з боку замовника (відповідача). Водночас правовідносини між позивачем та відповідачем після закінчення строку дії вищевказаного договору дійсно мали місце, але вже не на умовах цього договору, а з інших підстав. 

19.          Таким чином, доводи скаржника про те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20.04.2018 у справі №904/6559/17, є безпідставними, оскільки у даній справі та у справі, на яку посилається скаржник, суд дійшов відповідних висновків не у зв`язку з неоднаковим застосуванням норм права, а у зв`язку з наявністю різних фактичних обставин у вказаних справах, що формують зміст правовідносин, та їх різної оцінки судами у кожному конкретному випадку в межах своїх дискреційних повноважень.

20.          Враховуючи зазначене, оскільки після відкриття касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України судом касаційної інстанції встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постановах Верховного Суду та на які посилався скаржник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними, то колегія суддів на підставі п. 5 ч. 1 ст. 296 ГПК України дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.2021.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 у справі № 916/1564/20.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя           О. А. Кролевець

Судді          Н. М. Губенко

          І. Д. Кондратова