УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 липня 2021 року
м. Київ
справа № 639/3734/20
провадження № 51-3639ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 лютого 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 286 КК України.
Суть питання
Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 лютого 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання: за ч. 1 ст. 286 КК України – у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки; за ч. 2 ст. 286 КК України – у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Цим же вироком вирішено питання щодо цивільних позовів, речових доказів та  процесуальних витрат.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року зазначений вирок місцевого суду залишений без змін.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, захисник засудженого звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК України) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. 
Частиною 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У касаційній скарзі захисник наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, а також не погоджується з оцінкою доказів, яку надав суд першої інстанції. Разом з тим зазначені доводи,   виходячи з положень ст. ст. 433, 438 КПК України, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також захисник вказує на те, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які полягали у тому, що апеляційним судом не були перевірені належним чином доводи апеляційної скарги сторони захисту, а також, що апеляційним судом не було надано обґрунтовану відповідь на всі зазначені доводи. Разом з тим захисник не зазначає, які саме доводи апеляційної скарги не були перевірені апеляційним судом і залишилися без мотивованої відповідні, також на вказує у чому полягає незаконність, з огляду на положення ст. ст. 412, 413 КПК України, висновків апеляційного суду, наведених на спростування апеляційної скарги сторони захисту.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків — сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                           ОСОБА_3