УХВАЛА

10 серпня 2021 року 
Київ
справа №813/1645/15
адміністративне провадження №К/9901/26857/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е., 
суддів: Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі № 813/1645/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Львівській області, Державної екологічної інспекції України про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Львівській області, Державної екологічної інспекції України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції України від 23 жовтня 2014 року № 405-о "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Львівській області від 02 березня 2015 № 28-к "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- поновити позивача на посаді першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області з 02 березня 2015 року;
- стягнути на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 02 березня 2015 року;
- стягнути на користь позивача середній заробіток за весь час затримки проведення розрахунку, а саме з 02 березня 2015 року по 27 березня 2015 рік (день фактичного розрахунку);
- зобов`язати Державну екологічну інспекцію України, проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до позивача заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади".
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року, позов задоволено частково. 
Визнано протиправними та скасовано наказ Державної екологічної інспекції України від 23 жовтня 2014 року № 405-о "Про звільнення ОСОБА_1 ", визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції у Львівській області від 02 березня 2015 року № 28 к "Про звільнення ОСОБА_1 ". 
Поновлено позивача на посаді першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області - першого заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області з 03 березня 2015 року. 
Зобов`язано Державну екологічну інспекцію у Львівській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з проведенням усіх відрахувань відповідно до чинного законодавства та фактично нарахованих коштів ОСОБА_1 за місцем праці за період з 03 березня 2015 року по 20 листопада 2020 року. 
Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області - першого заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області та стягнення середнього заробітку за один місяць звернуто до негайного виконання. В задоволенні інших вимог відмовлено повністю.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 09 червня 2021 року касаційну скаргу повернуто позивачу у зв`язку із відсутністю підстав касаційного оскарження.
З повторною касаційною скаргою позивач звернувся 18 липня 2021 року.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до статті 329 України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
З матеріалів касаційної скарги установлено, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції суду ухвалене 23 березня 2021 року (повний текст постанови складено - 02 квітня 2021 року), а повторну касаційну скаргу у цій справі подано до суду поштою лише 18 липня 2021 року, тобто без дотримання встановлених процесуальним законом строків її подання.
Судом установлено, що вперше з касаційною скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі позивач звернувся 28 травня 2021 року, з пропуском строку касаційного оскарження.
Разом з тим, 09 червня 2021 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, а саме - відсутністю підстав касаційного оскарження. Копія ухвали про повернення касаційної скарги направлена позивачу та отримана ним 17 червня 2021 року, що підтверджується наявною інформацією у Діловодстві Верховного Суду.
18 липня 2021 року позивач вдруге звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду. Разом з касаційною скаргою, скаржник подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтоване тим, що постанову апеляційного суду він не отримував. 07 квітня 2021 року від Державної екологічної інспекції у Львівській області надійшло повідомлення про поновлення позивача на роботі.
07 квітня 2021 року наказом Державної екологічної інспекції України №40 - тр/р   ОСОБА_1 поновлено на роботі. 14 травня 2021 року позивачу виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу, нарахований на підставі оскаржуваного рішення суду. Не погодившись із виплаченою сумою, позивач подав касаційну скаргу.
Однак, Суд зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена у відкритому судовому засіданні, про розгляд якого сторони повідомлені належним чином. З тексту постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що представник позивача був присутній в судовому засіданні, апеляційну скаргу не визнав, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Разом з тим,  повне судове рішення складено 02 квітня 2021 року, та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 05 квітня 2021 року. Тому у позивача була об`єктивна можливість ознайомитися із оскаржуваним судовим рішенням.
А тому, посилання скаржника на неотримання оскаржуваного рішення, не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження. Також неможливість приведення касаційної скарги у відповідності до вимог частини другої статті 330 КАС України не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження. 
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, в частині строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку касаційного  оскарження є неповажними.
Отже, позивач не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. У зв`язку з цим, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, а отже позивачу необхідно довести наявність об`єктивних перешкод, які не дозволили подати касаційну скаргу в строк, передбачений статтею 329 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи викладене, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням відповідачу строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви.
Керуючись статтями 3, 169, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі № 813/1645/15.
Касаційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі № 813/1645/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Львівській області, Державної екологічної інспекції України про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.
Надати заявнику касаційної скарги строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська 
Судді                                                                                                          О. Р. Радишевська
                                                                                                                   Н. В. Шевцова