ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2021 року                                                                                   Справа № 902/874/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. ,  суддя Тимошенко О.М. 

секретар судового засідання Кравчук О.В. 
за участю представників сторін:
позивача:  адвокат Сечко С.В.
відповідача:  адвокат Комар О.Г. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухвалене 10.03.2021, повне рішення складено  22.03.2021, у справі № 902/874/20 
за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша",  вул. Фізкультури, 30, м. Київ, 03150, код - 31681672   
до: Приватного підприємства "O.L.KAR-Агрозоовет-Сервіс",  вул. Героїв Майдану, 272В, м. Шаргород, Вінницька область, 23500, код - 33437883  
про стягнення  98 000,00 грн 

В вересні 2020 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного підприємства «O.L.KAR - Агрозоовет - Сервіс» про стягнення 98 000,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що позивачем внаслідок страхового випадку на виконання умов Договору-полісу № АМ/6164675 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.09.2018, укладеного між позивачем та ПП «O.L.KAR-Агрозоовет-Сервіс», було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля у розмірі 98 000,00 грн, а тому враховуючи вимоги ст.27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «Страхова компанія «Перша» перейшло право вимоги відшкодування вказаних коштів за рахунок відповідача, як особи відповідальної за завданий збиток.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 10.03.2021 у справі № 902/874/20, відмовлено повністю у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення з Приватного підприємства «O.L.KAR-Агрозоовет-Сервіс» 98 000,00 грн заборгованості за Договором-полісом № АМ/6164675 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.09.2018.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними доказами розміру завданої шкоди в результаті ДТП за участі належного відповідачу транспортного засобу, не обґрунтовано дотримання вимог закону при визначені суми страхового відшкодування, вимоги про стягнення якої заявлено у регресному порядку.
Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Вінницької області від 10.03.2021 у справі № 902/874/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги  задоволити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає:
- 31.10.2018 у м. Олександрія був складений акт технічного огляду транспортного засобу МА20А 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким було зафіксовано найменування деталей та характер їх пошкодження. Акт був складений на бланці ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза» фахівцем Грабар В.Д.; 
- відповідно до вимог п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Тобто дана норма Закону не вимагає, проведення огляду пошкодженого транспортного засобу лише страховим комісаром або суб`єктом оціночної діяльності;
- з метою визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля МАZDА 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , було проведено дослідження, на підставі якого 09.12.2018, виготовлено звіт № 286/11-18 про оцінку вартості (розміру) збитків завданих пошкодженням транспортного засобу. Згідно висновку №286/11-18 вартість відновлювального ремонту автомобіля МАZDА 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 382122 грн 85 коп. Даний звіт (серед іншого) складений на підставі ремонтної калькуляції № 286/11-18 від 09.12.2018. З метою встановлення вартості відновлювального ремонту пошкоджень автомобіля МАZDА 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 (в наслідок ДТП яка мала місце 25 жовтня 2018 о 18:30 год. по автошляху М-04 Знамянка-Луганськ-Ізварино, 23 км+700 м) за допомогою системи АUDATEX, було складено дві калькуляції ВG - 18-2558 від 31.10.2018 року та №286/11- 18 від 09.12.2018 року;
- щодо розрахунку вартості ремонтних робіт («історія справи») від 30.03.2013, то таке посилання, само по собі не місить доказів відновлення трьох і більше складових кузова КТЗ автомобіля МАZDА 6, а тому застосування «-10%» - коефіцієнт пониження вартості автомобіля, належними доказами не доведено. Відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування розміру завданої матеріальної шкоди власнику МАZDА МАZDА 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , та розміру суми сплаченого страхового відшкодування позивачем.
Таким чином, на думку скаржника, рішення Господарського суду Вінницької області від 10.03.2021 у справі № 902/874/20 є таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за неповного встановлення обставин, що мають значення для справи, тому підлягає скасуванню /т.2 а.с. 81-84/.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Страхова компанія «Перша» на рішення Господарського суду Вінницької області від 10.03.2021 у справі № 902/874/20, розгляд справи призначено на 14.07.2021 об 10:00 год.
05.07.2021 ПП «O.L.KAR-Агрозоовет-Сервіс» подало до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 2831/21 ), в якому відповідач заперечує проти апеляційної скарги та просить витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4   500,00 грн, які підприємство очікує понести під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта ПрАТ «Страхова компанія «Перша» /т.2 а.с. 145-149/.
Ухвалою Північно-західного апеляційного суду від 07.07.2021, задоволено клопотання ПрАТ «Страхова компанія «Перша» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів.
В судовому засіданні 14.07.2021 представник ПрАТ «Страхова компанія «Перша» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення суду скасувати, а позов задоволити у повному обсязі.
Представник ПП «O.L.KAR-Агрозоовет-Сервіс» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 10.03.2021 у справі № 902/874/20 залишити без змін, а скаргу без задоволення. Просив понесені витрати на професйну правову допомогу покласти на позивача. 
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд   
ВСТАНОВИВ:

05.09.2018 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» (страховик, позивач) та Приватним підприємством «O.L.KAR-Агрозоовет–Сервіс» (страхувальник, відповідач) підписано Поліс № АМ/6164675 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого позивачем застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля ТАТА LPT-613 реєстраційний номер НОМЕР_2 /т. 1 а.с. 8/.
Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом) (п. 2 Полісу).
Строк дії з 06.09.2018 до 08.05.2019 (п. 3 Полісу).
Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за заподіяну шкоду життю і здоров`ю - 200 000, 00 грн, за шкоду майну - 100 000,00 грн (п. 4 Полісу).
Згідно з п. 10 Полісу страховий платіж становить 679,00 грн.
Відповідно до постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.01.2019 у справі № 398/4146/18, 25.10.2018 о 18:30 год. по автошляху М-04 Знамянка-Луганськ-Ізварино, 23 км+700м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ТАТА LPT 613, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даною постановою встановлено, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок того, що водій ОСОБА_1 не стежив за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого задні два колеса транспортного засобу ТАТА LPT 613, реєстраційний номер НОМЕР_2 , від`єдналися та викотилися на смугу зустрічного руху, чим завдали пошкодження транспортному засобу MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по смузі зустрічного руху, механічні пошкодження.
Цією постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.01.2019 у справі № 398/4146/18, водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення.
Водій ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах Приватним підприємством «O.L.KAR-Агрозоовет-Сервіс», що не заперечувалось сторонами у справі.
26.10.2018 ОСОБА_2 (власник автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Перша» із повідомленням (заявою) про настання події, що має ознаки страхового випадку за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/6164675 від 05.09.2018 /т.1 а.с. 56-57/.  
Згідно з актом огляду технічного стану транспортного засобу від 31.10.2018 фізичною особою ОСОБА_3 у присутності представника власника транспортного засобу ОСОБА_4 було проведено огляд та встановлено перелік пошкоджень транспортного засобу легкового автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 /т.1 а.с. 29-32/.
Згідно з Звітом № 286/11-18 від 09.12.2017, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ФОП Болдарєвим С.Н. на замовлення ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП, склала 254    462,41 грн /т.1 а.с.11-15/.
Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ЦВ0215902 від 03.01.2019, умов Полісу страхування № АМ/6164675 від 05.09.2018, за погодженням з потерпілою особою ОСОБА_2 , розмір страхового відшкодування з урахуванням франшизи 2 000,00 грн склав 98 000,00 грн /т. 1 а.с. 53, 54/.
ПрАТ «Страхова компанія «Перша» виплатило ОСОБА_2 (потерпілий внаслідок ДТП за участі автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) страхове відшкодування у розмірі 98    000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 117 від 05.02.2019 /т.1 а.с. 55/.
20.05.2019 ПрАТ «Страхова компанія «Перша» на адресу ПП «O.L.KAR-Агрозоовет-Сервіс» надіслало претензію № ЦВ0215902 (вих. № 572) з вимогою про відшкодування в порядку регресу збитків, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування / т.1 а.с. 60-61/.
Проте відповідач в добровільному порядку не відшкодував заподіяний збиток, у зв`язку із чим ПрАТ «Страхова компанія «Перша» звернулось із позовом до суду про стягнення в судовому порядку 98    000,00 грн.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.
Предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача про стягнення грошових коштів в порядку регресу з власника транспортного засобу, водій якого визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування потерпілій особі.
Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно з ст. 5 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (положення п. 1.7, 1.8 ст. 1 Закону).
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно з ст.8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Судом встановлено, що автомобіль ТАТА LPT-613 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 25.10.2018 потрапив у ДТП, що підтверджується постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.01.2019 у справі № 398/4146/18, тому у відповідності до умов Договору-полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6164675 від 05.09.2018, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Перша» та ПП «O.L.KAR-Агрозоовет-Сервіс», настав страховий випадок. 
ПрАТ «Страхова компанія «Перша» на підставі Полісу (договору) № АМ/6164675 від 05.09.2018 та на підставі повідомлення (заяви) власника автомобіля MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 (потерпіла особа внаслідок ДТП, що сталася 25.10.2018, за участю застрахованого автомобіля ТАТА LPT-613 реєстраційний номер НОМЕР_2 ) перерахувало останньому страхове відшкодування на загальну суму 98    000,00 грн.
Згідно з підпунктами «г» та «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1    статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо ДТП визначено в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам    ПДР; а також якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1    статті 33 цього Закону.
Згідно з ч. 2   ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Тобто нормами ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, що несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, яким є його законний володілець.
Відповідно до ст.1172 ЦК України, юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України    «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»    порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у    ст. 38 Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Враховуючи наведене вище, встановлення постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.01.2019 у справі № 398/4146/18 вини водія ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, який перебував у трудових відносинах із ПП «O.L.KAR -Агрозоовет-Сервіс» на час скоєння ДТП, місцевий господарський суду дійшов вірного висновку щодо права ПрАТ «Страхова компанія «Перша» подати регресний позов із вимогами до відповідача. 
Згідно з ч. 1   ст.1166 Цивільного кодексу України     майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В даній статті міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення.
Для настання цивільної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювана шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; г) вина.
Відсутність будь-якого з цих елементів виключає відповідальність у вигляді стягнення збитків, якщо інше не передбачено законом.
Таким чином, неодмінним елементом складу цивільного, в тому числі деліктного правопорушення є визначення дійсного розміру завданого збитку, на основі належних та допустимих доказів. Тобто, страховик, який відшкодував заподіяну шкоду, повинен довести обґрунтованість визначення її розміру.
Апеляційний суд зауважує, що розмір обов`язку страховика має істотне значення для встановлення обсягу відповідальності винної в дорожньо-транспортній пригоді особи, оскільки заподіювач шкоди зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (зазначена правова позиція відображена у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 01.08.2018 у справі № 363/2222/16-ц).
Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 25.07.2018 (яка була чинною на момент скоєння ДТП та виплати страхового відшкодування), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Отже єдиним належним доказом розміру завданої шкоди, яка підлягає виплаті страховиком та стягненню у порядку регресу з особи, котра несе цивільну відповідальність за завдану шкоду є звіт або висновок про оцінку.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження розміру сплаченого відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача, надав Звіту про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодження транспортного засобу №286/11-18 від 09.12.2018, складений Фізичною особою-підприємцем Болдарєвим Сергієм Миколайовичем.
Надаючи оцінку зазначеному звіту як письмовому доказу, наданому на підтвердження розміру заявлених позовних вимог, апеляційний суд зауважує, що вказаний звіт складено на замовлення ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза» (код 37924856), яке діяло на основі Договору про надання послуг №02/2015-ОК від 08.07.2015, предметом якого є організація надання послуг Страхувальника (клієнтам Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша») /т.1 а.с. 219-227/.
При цьому відносини між Фізичною особою-підприємцем Болдарєвим Сергієм Миколайовичем та ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза» врегульовано Договором про надання послуг №33/2012-АК/ЕК від 07.07.2012, предметом якого є надання комісарських, експертних послуг клієнтам ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза» на території Херсонської та Миколаївської областей, включаючи м. Херсон та Миколаїв /т. 2 а.с. 12-15/.
Приписами ст. 33.3 Закону України    «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»    в редакції від 25.07.2018 (яка була чинною на момент скоєння ДТП та виплати страхового відшкодування) встановлено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до ДТП, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у    такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник,    аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).
Таким чином, нормами законодавства чітко визначено перелік уповноважених осіб, котрі мають право здійснювати огляд пошкодженого транспортного засобу, встановлювати перелік та опис пошкоджень, а також збирати матеріали для визначення розміру спричиненої шкоди.   
З наведеного слідує, що такі дії повинні здійснювати виключно призначені страховиком (ПрАТ «Страхова компанія «Перша») представники: працівник, аварійний комісар, експерт.
В той же час звіт про оцінку складено, опис виявлених пошкоджень автомобіля встановлено та розраховано розмір завданої шкоди на основі Акту технічного огляду від 31.10.2018, який складено без участі представника ПП «O.L.KAR-Агрозоовет-Сервіс» та підписано фізичною особою ОСОБА_3 .
У зв`язку з вищевикладеним, суд зауважує, що істотне значення для визначення обставин дотримання процедури встановлення суми страхового відшкодування має з`ясування правового зв`язку особи, яка оглядала транспортний засіб ( ОСОБА_3 ) з страховиком.
Однак в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували правовий статус ОСОБА_3 як особи, уповноваженої діяти від імені Страховика (ПрАТ «Страхова компанія «Перша») або його уповноваженої особи (ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза»).
Тобто ОСОБА_3 , здійснюючи огляд пошкодженого автомобіля «MAZDA 6», номерний знак НОМЕР_1 , не перебував у трудових правовідносинах та не був працівником ПрАТ «Страхова компанія «Перша», ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза» або ФОП ОСОБА_5 , як того вимагали положення п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 25.07.2018 (яка була чинною на момент скоєння ДТП та виплати страхового відшкодування).
Матеріали справи також не містять достовірних доказів на підтвердження статусу ОСОБА_3 , як страхового комісара або оцінювача, зазначених вище суб`єктів господарювання.
Отже надані сторонами та досліджені судом докази не містять відомостей щодо дотримання вимог п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при складенні Акту технічного огляду від 31.10.2018, на основі якого зафіксовано перелік та опис пошкоджень автомобіля, а також визначено розмір завданої шкоди.
Таким чином позивачем не доведено, що ОСОБА_3 мав спеціальні знання і допустимий статус (не був представником страховика як того вимагає закон) на проведення огляду пошкодженого транспортного засобу та збирання інформації для проведення оцінки розміру завданої шкоди та суми страхового відшкодування. 
Акт технічного огляду від 31.10.2018, на підставі якого складався Звіт про оцінку вартості збитків № 286/11-18 від 09.12.2018 та розраховувався розмір завданої шкоди, оцінюється апеляційним судом критично, а тому означені документи не можуть слугувати належними доказами у справі щодо визначення дійсного розміру завданого збитку, який позивач просить відшкодувати в порядку регресу. 
Крім того місцевий господарський суд правомірно звернув увагу на істотні недоліки при складенні Звіту про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодження транспортного засобу №286/11-18 від 25.12.2018 року.
Зокрема, саме на страховика покладено обов`язок організації огляду транспортного засобу, встановлення підстав для виплати відшкодування та розміру страхових виплат.
Однак укладений між ПрАТ «Страхова компанія «Перша» та ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза» Договір про надання послуг №02/2015-ОК від 08.07.2015 визначає порядок надання послуг третім особам (клієнтам страховика), а не безпосередньо позивачу.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в силу вимог ст. 3, 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в    статті 9    цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна:  положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначається Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092 (яка на момент події ДТП діяла у редакції від 21.08.2009).
Згідно з п. 1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення всіма суб`єктами оціночної діяльності оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.
В силу п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.
Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ (п. 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів).
Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.
Таким чином безпосередній огляд пошкодженого транспортного засобу саме оцінювачем є неодмінною та обов`язковою передумовою складення звіту про оцінку автомобіля.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що складення звіту про оцінку за відсутності огляду транспортного засобу допускається лише у виключних випадках та виключно за згодою органу, що призначив проведення оцінки.
З огляду на викладене, в матеріалах справи також відсутні докази на підтвердження обставин, які встановлювали б наявність перешкод у суб`єкта оціночної діяльності  - ОСОБА_5 особисто провести технічний огляд пошкодженого автомобіля, відповідно, належного визначення ним калькуляції вартості відновлювального ремонту та встановлення  матеріального збитку.  
Враховуючи, що оцінювачем при визначенні розміру завданого збитку та страхового відшкодування прийнято за основу відомості, які внесено до Акту технічного огляду від 31.10.2018 не уповноваженою особою, статус якої не відповідає вимогам ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 25.07.2018 (яка була чинною на момент скоєння ДТП та виплат страхового відшкодування), колегія суддів дійшла висновку про порушення стандартів та нормативних вимог суб`єктом оціночної діяльності – ОСОБА_5 при складанні ним Звіту про оцінку вартості збитків № 286/11-18 від 25.12.2018 щодо визначення остаточної вартості завданої шкоди. 
Окрім цього, як вірно зауважено місцевим господарським судом, програмний комплекс «AUDATEX Ukraine» є міжнародною базою даних, щодо випадків ДТП, відомостей про розраховані калькуляції робіт та методи відновлення пошкоджень.
Програмне забезпечення розроблено і впроваджено з метою підрахунку вартості відновлювального ремонту автомобілів, які постраждали внаслідок ДТП, стихійних лих або інших пошкоджень (http://www.audatex.ua/about).
Згідно з базою даних «AUDATEX Ukraine» на вказаному транспортному засобі «MAZDA 6», номерний знак НОМЕР_1 були проведені значні ремонтні роботи 30.03.2013 (відносно більше 60 деталей), що підтверджено листом Вінницького відділення КНДІ Судових експертиз Міністерства Юстиції України №1220 від 21.12.2020 /т.1 а.с. 162-165/.
Разом з тим на переконання колегії суддів встановлені судом обставини істотно впливають на вартість відновлювального ремонту автомобіля, а також дійсний розмір завданого збитку.
Так оцінювачем використано коефіцієнт пониження вартості автомобіля на рівні «-4%».
Однак згідно з п. 7.3. Наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092, процент додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ визначається відповідно до  таблиці 4.1 додатка 4 та залежить від умов догляду, зберігання, експлуатації тощо.
Відповідно до Таблиці 4.1. Додатку №4 до Наказу «Процент Дз додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації», Розділу Фактори, що впливають на процент зменшення вартості КТЗ: у разі відновлення трьох і більше складових кузова застосовується «-10%» - коефіцієнт пониження вартості автомобіля.
Колегія суддів критично відноситься до доводів позивача про те, що при розрахунку вартості ремонтних робіт «історія справи» не місить доказів відновлення трьох і більше складових кузова КТЗ автомобіля МАZDА 6, а тому застосування «-10%» - коефіцієнт пониження вартості автомобіля, належними доказами не доведено. Судова колегія звертає увагу, що згідно з базою даних «AUDATEX Ukraine» 30.03.2013 на транспортному засобі «MAZDA 6», номерний знак НОМЕР_1 були проведені значні ремонтні роботи (відносно більше 60 деталей), про що зазначається у листі Вінницького відділення КНДІ Судових експертиз Міністерства Юстиції України №1220 від 21.12.2020.  
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що у даному випадку має місце той факт, що оцінювачем не було враховано достовірних вихідних даних при визначенні ним розміру завданої шкоди, і як наслідок застосовано невірні складові при розрахунках збитків спричинених пошкодженням транспортного засобу. 
Отже, надаючи сукупну оцінку дослідженим обставинам (огляд автомобіля не уповноваженою особою всупереч вимогам ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; не здійснення огляду автомобіля оцінювачем, складення звіту про оцінку на основі даних, зібраних не спеціалістом у цій галузі знань, використання не повних відомостей щодо попередніх відновлювальних робіт та невірного коефіцієнту зменшення вартості транспортного засобу), судом не приймається Звіт про оцінку вартості збитків, спричинених пошкоджень транспортного засобу №286/11-18 від 25.12.2018, в якості належного та допустимого доказу розміру страхового відшкодування, яке у порядку регресу може бути стягнуто з відповідача.  
Зазначені обставини у своїй сукупності дають правові підстави для висновку про необхідність відмови в задоволенні позову ПрАТ Страхова компанія «Перша» до ПП «O.L.KAR- Агрозоовет-Сервіс» про стягнення суми страхового відшкодування з підстав його необґрунтованості та недоведеності.
Доказів, які б спростовували висновки місцевого господарського суду, покладені в основу оскаржуваного рішення, скаржником не подано, а тому заперечення апелянта викладені ним в апеляційній скарзі не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Відповідно до ст. 74,    76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до п.1 част.1    ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з  ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення Господарського суду Вінницької області від 10.03.2021 у справі № 902/874/20 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.
На підставі  ст.129 ГПК України  судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
Щодо витрат відповідача на професійну правову допомогу.
13.07.2021 від ПП «O.L.KAR-Агрозоовет-Сервіс» надійшла заява (вх.№ 5474/21) про долучення до матеріалів справи доказів понесення витрат на правову допомогу, про стягнення яких з позивача заявлено в відзиві на апеляційну скаргу.
Частина 8  ст.129 ГПК України  встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Тобто відшкодування судових витрат, в тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка        таких доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.
Статтею 123 ГПК України    передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1, 2  ст. 126 ГПК України,  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3, 4   ст. 126 ГПК України,    для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Водночас згідно з ч. 1  ст. 86 ГПК України,  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2   ст. 126 ГПК України).
Подані на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу докази мають        відповідати вимогам    статей 75-79   ГПК України.
На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції заявником надано: - копію Договору № 2/1/2021 про надання правничої допомоги від 11.01.2021; копію Додаткової угоди № 12/2021 від 29.06.2021 до Договору № 2/1/2021 від 11.01.2021; розрахунок вартості виконаних робіт по наданню правничої допомоги від 01.07.2021 (у загальній вартості 4  500,00 грн); акт приймання-передачі виконаних робіт № 12 від 07.07.2021. 
Так акт приймання-передачі виконаних робіт № 12 від 07.07.2021 та розрахунок вартості виконаних робіт по наданню правничої допомоги від 01.07.2021 містять детальний опис робіт (наданих послуг) адвокатом на правничу допомогу та здійснення представництва по справі, вказано про вартість кожної послуги, а саме: аналіз апеляційної скарги та підготовка відзиву на апеляційну скаргу – 3000,00 грн; супроводження справи та робота по справі на етапі розгляду справи в суді апеляційної інстанції – 1500,00 грн, всього визначено до сплати – 4500, 00 грн. 
Судом встановлено, що представництво відповідача в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Комар О.Г., свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю від 18.12.2018, який діяв на підставі Договору про надання правничої допомоги від 11.01.2021 та довіреності від 11.01.2021.
Дослідивши наданий ПП «O.L.KAR-Агрозоовет-Сервіс», Договір про надання правової допомоги від 11.01.2021, зокрема, його умови надання правової допомоги адвокатом, у тому числі Додаткову угоду № 122021 від 29.06.2021 до Договору про надання правової допомоги від 11.01.2021, акт приймання-передачі виконаних робіт № 12 від 07.07.2021 та розрахунок вартості виконаних робіт по наданню правничої допомоги від 01.07.2021 відповідно до, яких вартість робіт з детальним описом наданих адвокатом послуг з правничої допомоги становить 4500,00 грн в суді апеляційної інстанції, колегією суддів встановлено, що судові витрати на професійну (правничу допомогу) в суді апеляційної інстанції 4500,00 грн підтверджені належними доказами, є обґрунтованими і підлягають відшкодуванню за рахунок позивача по справі ПрАТ «Страхова компанія «Перша», якому у позові відмовлено повністю.
Одночасно колегія суддів у судовому засіданні 14.07.2021 відхилила заявлене представником позивача клопотання про надання можливості ознайомитися з актом приймання-передачі виконаних робіт з надання правничої допомоги на суму 4500,00 грн зважаючи на таке.
Відповідач листом від 07.07.2021 направив на адресу суду Акт № 12 приймання-передачі виконаних робіт від 07.07.2021, до якого додав докази направлення позивачу ПрАТ "Страхова компанія "Перша" вказанного акту супровідним листом, про що свідчить опис вкладення у поштове відправлення № 2100107243110 та фіскальний чек /т. 2 а.с.171-175/.
Згідно з даними веб-сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення № 2100107243110, останнє з 08.07.2021 знаходиться у точці видачі/доставки. 
Тобто у період з 08.07.2021 до дня судового засідання 14.07.2021 позивач мав достатньо часу для отримання поштової кореспонденції від відповідача, ознайомлення зі змістом Акту № 12 приймання-передачі виконаних робіт від 07.07.2021 та підготовки заперечень щодо наданих послуг адвокатом Комар О.Г. для відповідача у разі їх наявності.  
Представник позивача приймав участь у судовому засіданні 14.07.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.  
З огляду на встановлені обставини, суд відхилив клопотання представника позивача про ознайомлення з Актом № 12 приймання-передачі виконаних робіт від 07.07.2021.  
Керуючись ст. 126, 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд                     
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" на рішення Господарського суду Вінницької області від 10.03.2021 у справі № 902/874/20 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Вінницької області від 10.03.2021 у справі № 902/874/20  - залишити без змін.
Задоволити клопотання Приватного підприємства "O.L.KAR-Агрозоовет-Сервіс" про покладення на позивача витрат на професійну правову допомогу.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (вул. Фізкультури, 30, м. Київ, 03150, код - 31681672) на користь Приватного підприємства "O.L.KAR-Агрозоовет-Сервіс" (вул. Героїв Майдану, 272В, м. Шаргород, Вінницька область, 23500, код - 33437883) 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.
Доручити Господарському суду Вінницької області видати наказ.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Справу №902/874/20 повернути  Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "16" липня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Крейбух О.Г. 

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.  

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.