ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7048/21 Справа № 210/1592/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Барильської А.П.
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
секретар судового засідання - Голуб О.О. 
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 на  рішення  Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021  року, яке ухвалено  суддею  Чайкіною О.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст рішення суду складено 17 травня 2021 року, - 
ВСТАНОВИВ :
В березні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві.  
В обґрунтування позову зазначено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 на «ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», внаслідок нещасного випадку, у віці 34 років загинув син позивача ОСОБА_3 . Внаслідок смерті сина позивачу спричинила моральна шкода, яка пов`язана із втратою рідної людини, що призвело до душевних страждань, оскільки вона була позбавлена синової любові, турботи, уваги. Отже, смерть сина призвела до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача та необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, в зв`язку з чим позивачу завдано глибоких моральних страждань.
Тому позивач просила суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди в зв`язку із загибеллю сина 420 000 тисяч гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021  року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. 
Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір в розмірі 2 000 грн. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник позивача просить змінити рішення суду в частині розміру стягнутої судом моральної шкоди, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт вказує на те, що визначений судом розмір моральної шкоди є значно заниженим, таким, що не відповідає роз`ясненням, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».
На думку представника позивача, суд першої інстанції не врахував, що звістка про смерть сина завдала їй глибоких моральних та душевних страждань, оскільки втратила сина, радість спілкування з ним, надію на майбутнє. Після загибелі сина нормальні життєві зв`язки позивача були втрачені, вона постійно відчуває страждання, душевний біль, почуття туги та самотності і до теперішнього часу не може оговтатись від осягнутого лиха, досі перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про сина постійно переслідують її. У зв`язку з чим вважає, що сума стягнутої моральної шкоди не відповідає принципу розумності, виваженості і справедливості.
У відзиві на апеляційну скаргу представника позивача відповідач зазначає про те, що рішення суду першої інстанції прийнято без порушення та неправильного застосування норм матеріального та процесуального, тому просять рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення .
Заслухавши суддю-доповідача, представника ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Стаднік Я.В., яка проти апеляційної скарги представника позивача заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву відповідача на апеляційну скаргу представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 14).
ОСОБА_3 , за життя, працював гірником очисного забою на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» .
29 липня 2019 року при виконанні трудових обов`язків з ОСОБА_3 стався нещасний випадок, в результаті якого він загинув. 
Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районну у м. Кривому Розі Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області від 31 липня 2019 року, актовий запис №1159,  ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 34 років (а.с. 15).
Відповідно до п. 4 Акту №21 про спеціальне розслідування нещасного випадку від 13 грудня 2019 року, ОСОБА_3 під час виконання службових обов`язків, внаслідок наїзду транспортного засобу, був смертельно травмований (а.с. 8-10). 
Згідно п.5 Акту, причинами нещасного випадку є основні - це незадовільні фізичні дані або стан здоров`я та супутні - невиконання вимог інструкції з охорони праці (а.с. 10). 
Відповідно до п. 8 Акту особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є потерпілий  ОСОБА_3 ;виконуючий обов`язки майстра гірничого (підземного) дільниці очисної виїмки шахтоуправління з підземного видобутку руди - ОСОБА_4 та начальник дільниці очисної виїмки шахтоуправління з підземного видобутку руди - ОСОБА_5 (а.с. 11).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог позивача та вірно встановив, що відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, позивач має право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю сина, який загинув від нещасного випадку на виробництві відповідача. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, та з визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Частинам 3 та 4 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Виходячи з аналізу зазначених норм закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.
Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпПУкраїни (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).
Як встановлено судом першої інстанції,внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних умов праці, позивач втратила свого сина. Втрата є такою, що не може бути відновлена, а тому її душевні страждання будуть тривати і надалі, що свідчить про їх тривалість. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив з того, що втрата сина завдає позивачу фізичного болю та душевних страждань, які виникли з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів. 
При цьому, суд першої інстанції правильно виходив з того, що втрата сина завдає позивачу фізичного болю та душевних страждань. 
Як вбачається з матеріалів справи, факт смерті потерпілого ОСОБА_3 від нещасного випадку встановлений Актом спеціального розслідування нещасного виадку від 13 грудня 2019 року, що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди.
Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. 
Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.
На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання позивача, яка втратила підтримку близької людини, яку дуже любила, оскільки втратила сина, радість спілкування з ним, надію на майбутнє. Після загибелі сина нормальні життєві зв`язки позивача були втрачені, вона постійно відчуває страждання, душевний біль, почуття туги та самотності і до теперішнього часу не може оговтатись від осягнутого лиха, досі перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про сина постійно переслідують її.
У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги представника позивача про необґрунтованість розміру моральної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними з вищенаведених підстав.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021  року залишити без змін.
Постанова набирає законноїсили з дня їїп рийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 03 серпня 2021 року.

Головуючий:   

Судді: