ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2021 року          м. Дніпро         Справа №  904/1217/21

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:                                         головуючий  суддя          Вечірко І.О. (доповідач), судді  Парусніков Ю.Б., Білецька Л.М.,
          секретар судового засідання Манчік О.О.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду  Дніпропетровської області   від 26.04.2021р. у справі  № 904/1217/21 (суддя -  Красота О.І.,  Дніпро) 
          за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро 
          до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг 
          про стягнення плати за користування вагонами в сумі 334 321,92 грн.
          
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
          Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021р. в задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто з  Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи, що спірні вагони визнано речовими доказами з подальшим накладенням арешту на вказане майно із визначенням місця його зберігання на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", останній був позбавлений права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном, що прямо встановлено нормою статті 170 КПК України. Суд вважає, що вагони вибули з користування, у зв`язку з їх арештом на станції і відповідач ними не користувався з обставин, які не залежали від нього, тобто вина відповідача у неповерненні вагонів була відсутня. Позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності підстав для стягнення з відповідача плати за користування вагонами у розмірі 334    321,92 грн. З урахуванням розміру позовних вимог, короткий термін розгляду справи (оскільки справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін), суд зменшив розмір  витрат відповідача на послуги адвоката та дійшов висновку про стягнення з позивача  цих витрат в розмірі 5 000,00 грн. 
2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.
          Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021р., позовні вимоги  задовольнити в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача. 

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є таким, що ухвалено з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Відсутність в ухвалі слідчого судді вказівки на заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном, як це прямо передбачено п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, означає що арешт, накладений слідчим суддею без конкретизації передбачених заборон і обмежень, має тлумачитися виключно як такий, що накладає найменший обсяг обмежень права власності – заборону відчуження майна. Оскільки в ухвалі Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12.07.2019р. у справі № 210/3931/19 відсутня вказівка на те, що цей арешт передбачає заборону розпоряджатися та користуватися відповідним майном, то підстав стверджувати про відсутність у ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" права користуватись вагонами не має. 
2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без     задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021р. - без змін, стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2    000,00 грн. Посилається на те, що апеляційна скарга позивача фактично зводиться     до наміру довести, що ухвала слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2019р. у справі № 210/3931/21 не відповідає ст. 170 КПК України. При цьому, по-перше, зазначена ухвала слідчого судді не була скасована (позивач навіть не подавав апеляційну скаргу); по-друге, позивач наводить в апеляційній скарзі судову практику Харківського апеляційного суду, Київського апеляційного суду та Дніпропетровського апеляційного суду у кримінальних справах, з яких не вбачається, що арешт це є тільки заборона на відчуження (таким чином, дане твердження позивача є необґрунтованим), по-третє, в порушення ст. 74 ГПК України, позивач не надав жодних доказів використання відповідачем арештованих вагонів. У зв`язку з накладеним арештом, зазначені вагони знаходяться в користуванні/розпорядженні відповідача, відсутня вина в їх перебуванні на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", відповідач не має прав виконувати операції з ними, повертати залізниці, що робить безпідставним нарахування плати за користування     вагонами. Крім того, позивач при розгляді Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання слідчого мав можливість запропонувати інше місце зберігання вагонів, таким чином, обрання місця зберігання вагонів залежало також від дій самої Залізниці. 
3. Апеляційне провадження.
3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.08.2021р. відкрито апеляційне провадження у справі. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на     13.09.2021р.
          Учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
          Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників провадження у справі. 
13.09.2021р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.
          13.11.2017р. між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця" (надалі - залізниця, позивач) та Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (надалі - власник колії, відповідач) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", яка примикає до станції Кривий Ріг - Головний, Кривий Ріг, Новоблочна Придніпровської залізниці № ПР/М-17-2/1-651/НЮдч (далі – Договір, а.с.12-14). 
Згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає:
- до станції Кривий Ріг-Головний: у парній горловині через стрілку № 54. Межею під`їзної колії є вхідний сигнал "ЧС" станції Кривий Ріг - Головний; 
- до станції Кривий Ріг: в непарній горловині через стрілку № 49. Межа під`їзної колії є ізостик, який розташований на відстані 38 м від вістря стрілки № 49 в напрямку стрілки               № 51; 
- до станції Новоблочна: стрілкою № 11 до головної колії № ІІІ станції. Межами є: зі сторони станції Новобункерна власника - вхідний світлофор "Нн", що знаходиться на 11 км ПК6 перегону Новобункерна – Новоблочна; зі сторони станції Східно-Прийомовідправна власника - вхідний сигнал "НВ" знаходиться на 10 км перегону Східно-Прийомовідправна - Новоблочна. 
Під`їзна колія обслуговується локомотивами власника колії (п. 1 Договору).     
Розгорнута довжина під`їзної колії складає 875 800 погонних метрів (п. 2 Договору).
Відповідно до п. 4 Договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України. 
Технічний стан колійного господарства ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" та технічний стан     пристроїв     має забезпечувати мінімально допустиму швидкість руху составів з локомотивами     залізниці у голові 45 км/год по перегонам     і прямих     напрямках стрілочних переводів та 25 км/год по бокових станційних коліях і бокових напрямках стрілочних переводів. При невиконанні вимог щодо утримання технічного стану колійного господарства ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" залізниця залишає за собою право на припинення надання послуг з подачі вагонів  на під`їзну колію локомотивом     залізниці.
Пунктом 5 Договору визначено, що здавання вагонів на під`їзну колію здійснюється за інтервалами: 
- на станції Східна-Прийомовідправна - 2,0 години;
- на станцію Промислова - 1,0 година;
- на станцію Новобункерна - 4,0 години. 
Згідно з п. 6 Договору вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці: 
- вагони з вугільним концентратом, вапняком, коксом в організованих однорідних маршрутах, інші вантажі на адресу власника колії у розборочних составах зі станцій Кривий Ріг - Головний на одну із колії станції Східна - Прийомовідправна власника колії через станцію Новоблочна (пост 10 км) або за узгодженням по прямому маршруту; 
- вагони з металобрухтом, порожні цистерни для перевезення бензолу і смоли кам`яновугільної окремими передачами зі станції Кривий Ріг на одну із колії станції Промислова Власника колії; 
- вагони з аглорудою окремими составами зі станції Кривий Ріг-Головний на одну з станцій Східно-Прийомовідправна власника колії або на одну із колій станцію Новобункерна через станцію Новоблочна та парк Вхідний; 
- порожні вагони окремими составами зі станції Кривий Ріг-Головний на одну із колій станції Східно-Прийомовідправна власника колії по прямому маршруту або станцію Новобункерна. Здавання вагонів у комерційному та технічному відношенні залізницею власнику колії здійснюється на приймально-відправних коліях №№ 1-10, 14 станції Східна - Прийомовідправна; на коліях №№ 1-11 станції Промислова та на коліях №№ 1-14 станції Новобункерна Власника колії. 
Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.         
Про готовність вагонів до забирання прийомоздавальник власника колії в письмовому вигляді повідомляє прийомоздавальника вантажу та багажу залізниці з врученням повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Мінтранспорту України від 25.02.1999 № 113 (п. 8 Договору).
За умовами пункту 11 Договору забирання усіх вагонів з приймально-відправних колій підприємства локомотивом залізниці здійснюється не пізніше ніж через 4,0 години після закінчення приймально-здавальних операцій. 
Пунктом 12 Договору передбачено, що середній час перебування вагонів на під`їзній колії 68,0 години. Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при повернення вагонів залізниці. 
У разі виявлення у сформованому та пред`явленому до перевезення составі комерційної несправності або технічному пошкодженні вагона з вини ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" плата за користування вагонами подовжується на усі пред`явлені до здачі вагони на час усунення несправностей без відчеплення, або на час проведення маневрової роботи по відчепленню вагона з несправностями.
Відповідно до п. 14 Договору власник колії сплачує залізниці:
- за користування вагонами - згідно з Тарифним керівництвом № 1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги);
- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками наведеними в Тарифному керівництві № 1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги);
- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативно-правовими актами.
Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ". 
Цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 17.11.2017р. до 16.11.2022р. включно (п. 19 Договору). 
Доказів припинення, визнання недійсним або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.
В липні 2019р. за накладними №№ 39609482, 33984741, 33988882, 50458066, 43103142, 43110873, 43114735, 43092360, 47617725, 47609227, 47590229, 47568340, 47590187, 47593595, 47590195, 47609284     на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" прибували вагони з вантажем "брухт чорних металів, не пойменованих у алфавіті" власності АТ "Укрзалізниця" (а.с. 33-40).
07.07.2019р. о 16 год. 15 хв. на під`їзну колію ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" подано вагони №№ 65282485, 65335804, 65384315, 65731531, 65951238, 66793134, 67703736, 67916437. Факт подавання вищевказаних вагонів зафіксовано пам`яткою про подавання вагонів форми ГУ-45 № 697 (а. с. 31). 
10.07.2019р. о 05 год. 10 хв. на під`їзну колію відповідача було подано вагони                        №№ 63223069, 60046265, 63692503, 67169045, 67675835, 63676910, 67662577, 63849483. Даний факт підтверджено пам`яткою про подавання вагонів форми ГУ-45 № 706 (а. с. 32). 
Пам`ятки форми ГУ-45 № 697 та № 706 підписані представником вантажовласника без заперечень.
09.07.2019р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України зареєстроване кримінальне провадження                                  № 12019040710001076.
В межах цього кримінального провадження старшим слідчим     слідчого     відділення Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітаном поліції Голубниченко В.В. винесено постанову про визнання речовими доказами від 10.07.2019р., якою вищезазначені вагони разом з вантажем вилучені та визнані речовими доказами.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського  районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2019р. у справі № 210/3931/19 на спірні вагони накладено арешт. Місцем зберігання арештованого майна визначено - на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Криворіжсталі, 1.
21.10.2019р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою представника відповідача виніс ухвалу у справі № 210/3931/19 про роз`яснення своєї ухвали від 12.07.2019р. про накладення арешту на майно, у якій резолютивну частину ухвали виклав у первісній редакції, без змін.
На підставі звернення представника відповідача старшим слідчим відділу СУ ГУНП В Дніпропетровській області капітаном поліції Гершун В.В. 19.12.2019р. винесено постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання та прийнято рішення про направлення на адресу Криворізької дирекції залізничних перевезень листа із повідомленням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 12019040710001076 на 16 вагонів.
У своєму листі від 19.12.2019р. № 2/3645-ДТ на ім`я начальника структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" "Українська залізниця" старший слідчий СУ Гершун В.В. надав інформацію про порушення кримінального провадження та накладення арешту на 16 вагонів, роз`яснив деякі норми Кримінального процесуального кодексу України та додатково наголосив на тому, що відповідно до ухвали слідчого судді від 12.07.2019р. позбавлено права відчуження, розпорядження та/або користуванні майном, тобто зазначеними вагонами.
Оскільки вагони перебувають на під`їзній колії відповідача тривалий час, станцією Кривий Ріг – Головний плату за користування вагонами нараховано за кожні 5 діб і включено до відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 № 28089435,                     № 28089437, № 07099454, № 28089436, № 28089438, № 07099455 (а. с. 25-30).
За користування вагонами №№ 65282485, 65335804, 65384315, 65731531, 65951238, 66793134, 67703736, 67916437 нараховано плату за наступними відомостями форми ГУ-46:  по відомості № 28089435 за період з 15.08.2020р. 16:15 до 20.08.2020р. 16:15 на суму 46     433,60 грн.;  по відомості № 28089437 за період з 20.08.2020р. 16:15 до 25.08.2020р. 16:15 на суму 46     433,60 грн.; по відомості № 07099454 за період з 25.08.2020р. 16:15 до 30.08.2020р. 16:15 на суму 46     433,60 грн. 
За користування вагонами №№ 63223069, 60046265, 63692503, 67169045, 67675835, 63676910, 67662577, 63849483 нараховано плату за наступними відомостями форми ГУ-46:  по відомості № 28089436 за період з 18.08.2020р. 5:10 до 23.08.2020р. 5:10 на суму 46     433,60 грн.; по відомості № 28089438 за період з 23.08.2020р. 5:10 до 28.08.2020р. 5:10 на суму 46     433,60 грн.; по відомості № 07099455 за період з 28.08.2020р. 5:10 до 02.09.2020р. 5:10 на суму 46     433,60 грн. 
Всього за вказаними Відомостями форми ГУ-46 станцією Кривий Ріг - Головний нарахована плата за користування вагонами з ПДВ в розмірі 334     321,92 грн. 
Зазначені Відомості плати за користування вагонами підписані ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" із запереченнями, а саме: "ПАТ "АМКР" відмовляє у сплаті суми в розмірі 46     433,60 грн. плати за користування вагонами, оскільки вагони прибули на підприємство з ознаками підробних номерних знаків, та згідно з ухвалою суду № 210/3931/19 перебувають під арештом".
Відмова відповідача здійснити плату за користування вагонами в сумі 334     321,94 грн. і стала причиною виникнення спору та звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом. 
3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.
Права, обов`язки і відповідальність залізниць та підприємств, які користуються залізничним транспортом, а також організація та основні умови перевезення вантажів визначаються Статутом залізниць України.
Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.
Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку з цим відповідного збору регламентуються Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. за № 644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 866/5087.
Згідно з п. п. 5, 8 вказаних Правил, якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені ст. 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.
Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).
Термін безоплатного зберігання обчислюється: 
1) якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;
2) при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; 
3) при затримці - з моменту затримки.
Відповідно до статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. за     № 113, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, пунктами 3, 6, 8 - 10, 12 яких передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).
Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.
У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.
Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).
Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.
При цьому усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (що не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість (п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за  № 864/5085).
Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України та Державної судової адміністрації України № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010р. (надалі - Інструкція) у ході дізнання, досудового слідства і судового розгляду у кримінальних справах слідчий, працівник органу дізнання, прокурор на підставі відповідного процесуального рішення, у тому числі постанови або ухвали суду, зобов`язані вилучати, з-поміж іншого, речові докази.
Згідно з п. 12 Інструкції під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям). 
Пунктом 13 Інструкції визначено, що витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави.
Місцевий господарський суд правомірно погодився з доводами відповідача, що затримка спірних вагонів на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" не залежала від вини одержувача - та була здійснена на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2019р. у справі № 210/3931/19.
Відповідно до п. 12 Розділу ІІІ "Правил користування вагонами", затвердженими наказом Міністерства транспорту України віл 25.02.1999р. за № 113 загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. У зв`язку з накладеним арештом, спірні вагони не знаходилися в користуванні/розпорядженні відповідача, відсутня вина в їх перебуванні на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", відповідач не мав права виконувати операції з ними, повертати залізниці, що робить безпідставним нарахування плати за користування вагонами.
З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд прийшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Беручи до уваги розмір позовних вимог, незначну складність (з правової точки зору) справи, короткий термін розгляду справи, суд першої інстанції зменшив розмір витрат відповідача на послуги адвоката, які підлягають стягненню з позивача до 5 000,00 грн.  Апеляційна скарга не містить доводів щодо розподілу судових витрат     за результатом розгляду даної справи в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. При цьому, апеляційний господарський суд погоджується з викладеними у відзиві на апеляційну скаргу доводами відповідача, відповідність яких чинному законодавству та фактичним обставинам справи підтверджується вищенаведеними висновками суду.
3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.
3.5. Розподіл судових витрат.
          Судові витрати за подання апеляційної скарги на підставі ст. ст. 129, 282 ГПК України     у зв`язку з відмовою в її задоволенні покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу. 
          Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, колегія суддів враховує наступне.
          У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2     000,00 грн.       
          В обґрунтування вимоги про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу до відзиву долучено: копію платіжного доручення № 600027352 від 16.08.2021р. на суму 1 080 000,00 грн., копію звіту адвоката (додаток до Договору № 01/11/17-1-3317 від 06.11.2017р.) відповідно до п. 1.2 Договору стосовно спорів, що розглядаються в господарських судах першої, апеляційної інстанцій за серпень 2021р., опис робіт (наданих послуг) в порядку ч. 3 ст. 126 ГПК України виконаних на користь ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" в рамках виконання Договору № 01/11/17-1-3317 від 06.11.2017р. та надання правової допомоги у справі № 904/1217/21.
          Перевіривши матеріали справи та клопотання, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення  з огляду на наступне.
Як вбачається із матеріалів даної справи, 06.11.2017р. між  Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг"  (надалі  -  Клієнт, відповідач) та  Адвокатським об`єднанням "Фінекс" (надалі  -  Адвокат) укладено Договір про правове обслуговування підприємств № 01/11/17-1-3317 (надалі  - Договір). 
Згідно  п. 1.1. Договору, Клієнт доручає, а Адвокат приймає на  себе обов`язки   надавати  юридичну і адвокатську допомогу в спосіб і на умовах передбачених цим  договором. В межах  цього  договору  адвокат   приймає  на  себе   зобов`язання   наступної  правової та адвокатської  роботи.  
16.01.2018р. сторонами підписано Додаткову угоду № 2 до Договору про надання   правової допомоги № 01/11/17-1-3317 від 06.11.2017р., відповідно до п.1 якої сторони, керуючись п. 4.1. договору про надання правової допомоги № 01/11/17-1-3317 від 06.11.2017р.  прийшли до згоди встановити вартість послуг, зазначених п.п.1.1. та 1.2. Договору у розмірі   250      000,00 грн.  без  ПДВ в місяць.  
28.09.2020р. сторонами підписано Додаткову угоду № 17 до Договору про надання   правової  допомоги   № 01/11/17-1-3317 від 06.11.2017р. 
Згідно із описом робіт   (наданих послуг) виконаних на користь ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" в рамках виконання Договору №01/11/17-1-3317 від 06.11.2017р. та надання правової допомоги у  справі № 904/1217/21 Адвокатом надано наступні роботи: вивчення та правовий аналіз апеляційної скарги – 1 000,00 грн., підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу - 1 000,00 грн. 
Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Позивачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до апеляційного господарського суду не надавалось.
Враховуючи викладене, та перевіривши долучені відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу докази, апеляційний господарський суд вважає обґрунтованими доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу відповідача  у розмірі 2 000,00 грн., як такі, що підтверджені належними, допустимими доказами та відповідають критеріям, визначеним ст. 126 ГПК України.
                    
          Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - залишити без задоволення.
          Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021р. у справі                  №  904/1217/21 - залишити без змін.
          Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2     000,00 грн. в суді апеляційної інстанції.
          Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено 21.09.2021р. 
          
          Головуючий суддя                                                                       І.О. Вечірко

          Суддя                                                                                          Л.М. Білецька   

          Суддя                                                                                          Ю.Б. Парусніков