П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1759/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.                               Дата і місце ухвалення: 29.09.2020р., м. Херсон                                                   	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів            –     Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2020 року Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 21372,21 грн. на користь Державного бюджету. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на дату звернення з позовом до суду за відповідачем рахується заборгованість зі сплати орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 21372,21 грн. нарахованої ОСОБА_1 до сплати податковим повідомленням-рішенням від 04.04.2019р. №12519-5112-1411. У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості Головним управлінням ДПС у Миколаївській області винесено податкову вимогу форми «Ф» №1967-51 від 12.02.2020р., яку направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак, заборгованість ОСОБА_1 в добровільному порядку сплачена не була, у зв`язку з чим у податкового органу виникли підстави для стягнення суми боргу в судовому порядку. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету податковий борг по орендній платі з фізичних осіб у сумі 21372,21 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 29.09.2020р., з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що спір вирішено судом першої інстанції без участі відповідача, чим позбавлено її прав, передбачених ст.44 КАС України.
Також, апелянт посилається на те, що земельна ділянка, стягнення заборгованості за користування якою є предметом даного спору, перебувала у користуванні ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі під водою від 06.09.2007р., укладеного із Снігурівською районною державною адміністрацією  Миколаївської області. Однак, в квітні 2014 року, у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності, ОСОБА_1 звернулася до голови Снігурівської РДА  Миколаївської області щодо розірвання договору оренди землі під водою і розірвала його. Заборгованість зі сплати орендної плати була відсутня.
Посилається апелянт і на те, що податковий борг зі сплати орендної плати у розмірі 21372,21 грн. нарахований контролюючим органом за 2019 рік, в той час як згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.05.2021р. земельна ділянка з кадастровим номером 4825784700:09:000:0028, якою раніше користувалася ОСОБА_1 , була передана 14.11.2019р. у приватну власність ОСОБА_2 . Таким чином, за твердженнями апелянта, їй нараховано податкове зобов`язання за користування земельною ділянкою, право користування якою вона втратила.
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що ОСОБА_1 є матір`ю чотирьох дітей віком до 18 років, а тому, на підставі ст.281 ПК України, вона звільнена від сплати земельного податку. Крім того, до складу об`єкта оренди входили землі під господарськими шляхами 0,50 га., які звільненні від оподаткування податком на землю на підставі ст.283 КАС України. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04.04.2019р. Головним управлінням ДПС у Миколаївській області винесено податкове повідомлення-рішення №12519-5112-1411, яким ОСОБА_1 визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» за 2019 рік в розмірі 21372,21 грн.
Вказане податкове повідомлення-рішення направлено Головним управлінням ДПС у Миколаївській області за податковою адресою платника податків (вул.Ливарна, 21/2, м.Херсон, 73000), однак рекомендоване поштове відправлення було повернуто відправнику без вручення його адресату. Причина повернення: «за закінченням строку зберігання».
12.02.2020р. Головним управлінням ДПС у Миколаївській області сформовано податкову вимогу форми «Ф» №1967-51, якою ОСОБА_1 повідомлено, що загальна сума податкового боргу платника податків станом на 11.02.2020р. становить 21542,39 грн. (в тому числі: 21537,17 грн. за основним зобов`язанням та 170,18 грн. пеня).
Зазначену податкову вимогу також направлено контролюючим органом за податковою адресою платника податків ( АДРЕСА_1 ), однак рекомендоване поштове відправлення було повернуто відправнику без вручення його адресату. Причина повернення: «за закінченням строку зберігання».
У зв`язку з несплатою ОСОБА_1 заборгованості в добровільному порядку Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося з позовом до суду про стягнення заборгованості. 
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог податкового органу та їх задоволення виходячи з наступного.
Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно п.57.3 ст.57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у  підпунктах  54.3.1 - 54.3.6  пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 42.2 статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Згідно п.п. «е» п.176.1 ст.176 ПКУ платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.
Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати лише узгодженої суми податкових зобов`язань.
Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Отже, ПК України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.
Як вже зазначалося колегією суддів, заборгованість з орендної плати з фізичних осіб, із позовом про стягнення якої Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до суду, виникла на підставі прийнятого податкового повідомлення-рішення №12519-5112-1411 від 04.04.2019р., яке, як і податкова вимога, в розумінні положень п.42.5 ст.42 ПК України, вважаються врученими платнику податків.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що у 2019 році вона не була користувачем земельної ділянки, переданої їй у користування за договором оренди землі під водою від 06.09.2007р., укладеного із Снігурівською РДА  Миколаївської області, у зв`язку з розірванням такого договору ще у 2014 році, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази щодо дострокового розірвання вказаного договору, укладеного строком на 49 років. 
Сам по собі факт звернення 09.04.2014р. ОСОБА_1 з відповідною заявою до Снігурівської РДА Миколаївської області не є підтвердженням розірвання укладеного 06.09.2007р. договору оренди землі під водою.
Що ж до посилань апелянта на відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.05.2021р., згідно яких земельна ділянка з кадастровим номером 4825784700:09:000:0028, якою раніше користувалася ОСОБА_1 , була передана у приватну власність ОСОБА_2 , то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки відповідна земельна ділянка була передана тільки  14.11.2019р., тобто наприкінці 2019 року.
Варто зазначити, що заборгованість зі сплати орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 21372,21 грн. нарахована ОСОБА_1 до сплати податковим повідомленням-рішенням від 04.04.2019р. №12519-5112-1411, яке відповідач не оскаржила ні в адміністративному, а ні в судовому порядку, а також на незаконність якого остання не посилається в своїй апеляційній скарзі. А відтак, колегія суддів не приймає до уваги апелянта, що вона звільнена від сплати земельного податку на підставі ст.ст.281, 283 ПК України.
За наявності чинного податкового повідомлення-рішення про визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» за 2019 рік в розмірі 21372,21 грн. колегія суддів, при вирішенні спору про стягнення заборгованості, не може вирішувати питання про звільнення платника податків від сплати орендної плати.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Апелянт посилається на те, що судом не було належним чином повідомлено її про дату, час та місце розгляду справи.
Колегія суддів вважає необґрунтованими такі посилання апелянта, оскільки, у зв`язку з повідомленням відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб  Херсонської міської ради (у відповідь на запит суду від 08.07.2020р.) про відсутність у реєстрі територіальної громади міста Херсона  інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом першої інстанції здійснено виклик відповідача до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Такі дії суду першої інстанції відповідають положенням статті 130 КАС України.
На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст.316 КАС України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду першої інстанції - без змін. 
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -          

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                                 Повний текст судового рішення виготовлений 26 липня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                               А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук