ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                     Головуючий І інстанції: Довгопол М.В.
06 липня 2021 р.	Справа № 440/5064/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.   
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року по справі за адміністративним позовом     ОСОБА_1 до    Головного управління ДПС у Полтавській області,  Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:  Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В с т а н о в и в:
           14.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням уточнень, просив:
- визнати протиправними дії ГУ ДФС у Полтавській області щодо відмови у складенні та направленні до ГУ ПФУ в Полтавській області довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, для проведення перерахунку його пенсії за нормами, чинними на 05.03.2019 року з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, та за нормами, чинними на 29.01.2020 року з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18; 
- зобов`язати ГУ ДФС у Полтавській області скласти та направити до ГУ ПФУ в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій станом на 05.03.2019 року, відповідно до вимог ст.  43  та  63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, та із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 розміру пенсії; 
- зобов`язати ГУ ДФС у Полтавській області скласти та направити до ГУ ПФУ в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій станом на 29.01.2020 року, відповідно до вимог ст.  43  та  63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18, та із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 року розміру пенсії.
          Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року, що набрала законної сили 17.02.2021 року, вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 частково задоволені.
Так, судовим рішенням визнано протиправними дії ГУ ДФС у Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Полтавській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до ст.  43  та  63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії.
Зобов`язано ГУ ДФС у Полтавській області підготувати та надати до ГУ ПФУ в Полтавській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до ст.  43  та  63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з врахуванням положень  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
          Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року ОСОБА_1 відмовлено в роз`ясненні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року.
05.04.2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , якою позивач з підстав, визначених ст. 382, ст. 383 КАС України просить: 
- визнати протиправними дій ГУ ДФС у Полтавській області щодо невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року у справі № 440/5064/20; 
- зобов`язати ГУ ДФС у Полтавській області усунути причини та умови, що призвели до неповного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року у справі № 440/5064/20, підготувати та надати до ГУ ПФУ в Полтавській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, відповідно до вимог ст.  43  та  63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, та із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року розміру пенсії, врахувавши наявність у позивача права на врахування під час визначення розміру належної йому пенсії таких видів грошового забезпечення як надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) та премія (100%); 
- встановити ГУ ДФС у Полтавській області десятиденний строк для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року.
 В обґрунтування заяви зазначив, що під час призначення пенсії йому враховано наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років; надбавка за роботу з таємними документами; надбавка за виконання особливо важливих завдань; премія. З 01.01.2018 року розмір його пенсії перераховано з урахуванням тільки основних видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років. Зазначає, що відповідно до рішення суду від 29.10.2020 року у справі № 440/5064/20 він набув право на врахування під час виплати пенсії окрім посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за роботу з таємними документами; надбавки за виконання особливо важливих завдань та премії. Вважає, що не врахування наведених видів грошового забезпечення під час визначення розміру пенсії звужує зміст та обсяг його прав. Отже,  у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року підлягають обов`язковому зазначенню надбавка за виконання особливо важливих завдань (50 %), премія (100 %), що не враховано ГУ ДФС у Полтавській області під час виконання рішення суду у справі № 440/5064/20.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень  відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ГУ ДПС у Полтавській області, ГУ ДФС у Полтавській області, третя особа: ГУ ПФУ в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - залишено без задоволення.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року та задовольнити його заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень  відповідачем щодо невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року у справі № 440/5064/20, винести окрему ухвалу, якою зобов`язати ГУ ДФС у Полтавській області усунути причини та умови, що призвели до неповного виконання рішення суду та зобов`язати ГУ ДФС у Полтавській області подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що твердження суду першої інстанції щодо відсутності підстав нарахування та виплати надбавки за виконання особливо важливих завдань та премії, покладені в основу оскаржуваної ухвали, та які гуртуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, стало підставою для помилкового висновку суду першої інстанції щодо правомірності дій ГУ ДФС у полтавській області стосовно не включення надбавки за виконання особливо важливих завдань (50%) та премії (100%) до складу його грошового забезпечення, визначеного довідкою № 99/16-97-08-27 від 23.03.2021 року.
Крім того, позивач зазначив, що судом першої інстанції винесено оскаржувану ухвалу ґрунтуючись на єдиному доказі – поясненнях ГУ ДФС у Полтавській області, інформація, що міститься у поясненнях не підтверджується матеріалами справи.  
ГУ ДПС у Полтавській області у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року без змін.
Відзив на апеляційну скаргу від ГУ ПФУ в Полтавській області не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
За приписами  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, судове рішення на підставі  ст. 317 КАС  скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду, з наступних підстав.
Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правом, а не обов`язком суду, також враховано, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду  від 29.10.2020 року у справі № 440/5064/20 є виконаним.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно зі  ст. 129 Конституції України  однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до  ст. 129-1 Конституції України  судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 370 КАС України  визначено, що  судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Крім того, обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України також передбачена також нормами  Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Колегія суддів зазначає, що з  аналізу наведеного вище вбачається, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому  статтею 8 Конституції України  принципу верховенства права.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Як вбачається з матеріалів даної справи, 05.04.2021 року, позивач ОСОБА_1 ,  звертаючись до суду першої інстанції з заявою про визнання неправомірними дій, вчинених ГУ ДФС у Полтавській області на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року у справі № 440/5064/20, просив суд першої інстанції: визнати протиправними дії ГУ ДФС у Полтавській області щодо невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року у справі № 440/5064/20, де у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року підлягають обов`язковому зазначенню надбавка за виконання особливо важливих завдань (50 %), премія (100 %), що не враховано ГУ ДФС у Полтавській області під час виконання рішення суду у справі № 440/5064/20; зобов`язати ГУ ДФС у Полтавській області усунути причини та умови, що призвели до неповного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року у справі № 440/5064/20, підготувати та надати до ГУ ПФУ в Полтавській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, відповідно до вимог ст.  43  та  63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, та із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року розміру пенсії, врахувавши наявність у позивача права на врахування під час визначення розміру належної йому пенсії таких видів грошового забезпечення як надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) та премія (100%); встановити ГУ ДФС у Полтавській області десятиденний строк для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року (ч. 1  ст. 382 КАС України).
Тобто, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо застосування останнім заходів, передбачених ст.ст. 382,  383 КАС України.
Згідно з ч. 1  ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Частиною 2  ст. 382 КАС України  визначено, що  за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 1  ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються (ч. 2  ст. 383 КАС України).
Заяву, зазначену в частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч. 4  ст. 383 КАС України).
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.  У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена (ч. 5  ст. 383 КАС України).
Колегія суддів зазначає, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про виокремлення у окремі статті таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення  (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
Законодавець, розмежовуючи види судового контролю за виконанням судового рішення, тим самим розділив і види заяв, з якими звертається позивач до суду та, відповідно, - наявність чи відсутність вимог до оформлення кожної з них.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові  від 16.10.2018 року по справі № 556/2081/17.
Відповідно до ч. 5  ст. 242 КАС України  при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Окрім того, приписами ст. 382  та ст. 383 КАС України  передбачено і різні порядки розгляду заяв, поданих відповідно до цих норм.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції, отримавши заяву позивача  про  визнання неправомірними дій вчинених ГУ ДФС у Полтавській області - відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року по справі № 440/5064/20, прийняв до розгляду заяву позивача ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 382,  383 КАС України, що підтверджується ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року.
Тобто, судом першої інстанції було вирішено розглядати подану заяву позивача ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України  сумісно.
Колегія суддів зауважує, що як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції (ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року) судом першої інстанції фактично розглядалася  та вирішувалася  заява позивача в порядку ст.ст. 382,  383 КАС України  сумісно, не зважаючи на те, що приписами вказаних статей  КАС України  передбачено різні процедури розгляду заяв та різні правові наслідки за наслідками розгляду таких заяв відповідно до вказаних норм  КАС України.
Відповідно з урахуванням наведеного, заяви подані в порядку ст.ст. 382,  383 КАС України  не можуть розглядатися та вирішуватися судом першої інстанції сумісно, оскільки такі види судового контролю мають розглядатися та вирішуватися останнім окремо, з ухваленням окремих судових рішень за наслідками розгляду таких заяв,  що не було враховано судом першої інстанції в даній справі.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зі змісту ч.ч. 2-4  ст. 383 КАС України  вбачається, що до  заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду висуваються наведеними нормами певні вимоги і в разі невідповідності такої заяви цим вимогам ця  заява підлягає поверненню заявнику.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів даної справи, судом першої інстанції не було зазначено щодо відповідності поданої заяви позивача вимогам наведених вище норм  КАС України, тобто останнім не надано правової оцінки тому, чи  підлягала розгляду судом така заява позивача чи вона повинна була бути повернута заявнику у відповідності до  ч. 5  ст. 383 КАС України.
Таким чином, з огляду на вказане вище, враховуючи неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для справи,  а також  порушення норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана  ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року відповідно до п. 1 та п. 4  ст. 320 КАС України скасуванню, з направленням даної справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В даному випадку у суду апеляційної інстанції відсутні підстави  вирішити заяви  позивача по суті.
Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.
Згідно зі  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; 3) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 4) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.
Відповідно до  ст. 320 КАС України  підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року - скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до    Головного управління ДПС у Полтавській області,  Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:  Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова   	
          Постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 16 липня 2021 року.