Ухвала
12 липня 2021 року
м. Київ
справа № 645/6374/19
провадження № 61-10415ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 28 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 
до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 62 299, 53 грн.
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 62 299, 53 грн.
Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.
Додатковим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова 
від 24 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 645/6374/19 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 39 416, 66 грн.
Постановою Харківського апеляційного суду від 28 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року та додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова 
від 24 грудня 2020 року скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
23 червня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 28 травня 2021 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, 
що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України визначено, що у позовах 
про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, 
яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Ціна позову у цій справі становить 62 299, 53 грн, тобто суму, яка станом 
на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб (2 270, 00 грн х 100 = 227 000, 00 грн).
Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга,                                  відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.
Заявниця у касаційній скарзі вказала, що справа має для неї виняткове значення, а тому є підстави для відкриття касаційного провадження. Також заявниця зазначила, що справа має значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
Оцінюючи вказані доводи заявниці, з урахуванням ціни позову, характеру правовідносин, висновків суду апеляційної інстанції щодо недоведеності позовних вимог про стягнення безпідставно отриманих (перерахованих 
на картковий рахунок) грошових коштів, Верховний Суд не знаходить ознак винятковості цієї справи для особи, яка подала касаційну скаргу.
Фундаментального значення результатів розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики не виявлено.
Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                              суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки  ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 28 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових 
коштів - відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, 
яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович