ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року		Справа № 380/1790/20 пров. № А/857/9923/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача - Качмара В.Я.,
суддів - Затолочного В.С., Курильця А.Р.,
при секретарі судового засідання  - Хомича О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Святибор» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення штрафу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Святибор» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2021 року (суддя Клименко О.М., м.Львів),-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Святибор» (далі - ТОВ) звернулося із позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області (далі - Головне управління) в якому просило:
визнати дії Головного управління по проведенню позапланової перевірки, яка проводилася на підставі направлення від 15.10.2019 №2011 (далі - Направлення) у період з 16.10.2019 по 29.10.2019 протиправними;
визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 27.12.2019№ЛВ 3986/1425/АВ/ФС (далі - Постанова).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено повністю. 
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В доводах апеляційної скарги з посиланням на окремі обставини справи вказує на процедурні порушення проведення інспекційної перевірки, зокрема такі:
не було аргументовано неповідомлення про проведення інспекційного відвідування і яку шкоду це могло завдати; 
на момент проведення інспекційної перевірки директор, як єдина уповноважена особа позивача, був у відрядженні, тому не мав змоги ознайомитись з документами, які допускають інспектора до проведення заходу державного контролю;
інспектор, користуючись  відсутністю уповноваженої особи, з порушенням «Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 21.08.2019№823 (далі- Порядок №823) відбирав усні пояснення у осіб, які знаходилися на території товариства; 
інспектором праці не було долучено до акту додатків у день його складення; 
на недостовірність направлення відповідача на інспекційне відвідування дійсним обставинам справи.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції- без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем дотримано встановлену чинним законодавством процедуру проведення інспекційного відвідування ТОВ, аргументи позивача ґрунтуються на помилковому трактуванні норм трудового законодавства. Тому, на підставі акту інспекційного відвідування та у відповідності до «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509), відповідачем правомірно винесено Постанову. 
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що підставою для проведення інспекційного відвідування ТОВ на предмет дотримання вимог законодавства про працю в частині неоформлених трудових відносин в період часу з 16.10.2019 по 29.10.2019 слугував лист Головного управління ДПС у Львівській області від 04.10.2019 №1075/9/13-01-33-07 стосовно графіку проведення спільних контрольних заходів у суб`єктів господарювання, в яких має місце невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності, в тому числі ТОВ.
Головним управлінням видано Направлення для проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування ТОВ за юридичною адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, м. Кам`янка-Бузька, вул. Шевченка, буд. 72 , термін дії направлення: з 16.10.2019по 29.10.2019. Предмет здійснення заходу: дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин (т.1 а.с.90).          
Інспектором праці Блажевською Р.Б. складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 17.10.2019 №ЛВ3986/1425/НД ТОВ у зв`язку із створенням перешкод у діяльності інспектора праці. В даному акті також зазначено, що у зв`язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, копія цього акту та письмова вимога про надання/поновлення документів від 17.10.2019 №ЛВ3986/1425/НД надіслані об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 24.10.2019 (т.1 а.с.96-97).
На адресу відповідача ТОВ надіслало скаргу від 21.10.2019 №50, де зазначає що вважає проведення позапланового інспекційного відвідування незаконним. Відповідно до штампу, відповідач отримав таку 22.10.2019  (т.1 а.с.98-101).
За результатами інспекційного відвідування відповідачем складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 29.10.2019№ЛВ3986/1425/АВ (далі - Акт), в якому зафіксовано порушення частин першої, третьої статті 24 Кодексу законів про працю України (далі- КЗпП), а саме встановлено виконанням трудової функції:
ОСОБА_1 , який повідомив, що працює у ТОВ;
ОСОБА_2 , який повідомив що працює у ТОВ перший день; 
Особу 1 (жінку) яка відмовилась представитися.
В ході проведення інспекційного відвідування ТОВ не надано жодних підтверджуючих документів щодо оформлення трудових відносин з трьома вищевказаними особами (т.1 а.с.10-24).
Відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень від 29.10.2019 №ЛВ3986/1425/АВ/П, яким зобов`язано директора ТОВ Клименка І.О (далі -Припис, Директор відповідно) усунути виявлені порушення у строк до 11.11.2019 та надати письмове повідомлення про виконання із долученням копій первинних документів за підписом уповноваженої особи об`єкта відвідування до Головного управління (т.1 а.с.25-28).
У зв`язку з неможливістю особистого вручення два примірники Акта та Припису надіслано ТОВ за його юридичною адресою засобами поштового зв`язку (фіскальний чек №7900823432069 від 30.10.2019).
ТОВ подано лист-відповідь (заперечення) від 04.11.2019 №55, в якому зазначають, що вважають складений Акт та Припис такими, що не відповідають дійсності (т.1 а.с.31-32).
27.12.2019 начальником Головного управлінняу зв`язку із порушення вимог частин першої, третьої статті 24 КЗпП винесено Постанову, якою на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП накладено на ТОВ штраф у розмірі 375570 грн (т.1 а.с.29).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.
Згідно зі  статтею 259 КЗпП (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду(контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон).
Частиною п`ятою статті 2 вищезгаданого Закону передбачено, що зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом  порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9,10,19,20,21 частини третьої статті 22 цього Закону.
Згідно з пунктом 1 «Положення про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Порядком №823 (в редакції, чинній на момент проведення інспекційного відвідування) визначено процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю ... (пункт 1 Порядку №823).
За змістом пункту 2 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
За приписами підпункту 6 пункту 5 Порядку №823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань, зокрема, є інформація ДПС та її територіальних органів про невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності.
Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю чи його заступник.
Інспекційні відвідування з підстав, визначених абзацами четвертим, п`ятим, одинадцятим, чотирнадцятим підпункту 6 цього пункту, проводяться виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин.
Відповідно до пункту 8 Порядку №823 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
З системного тлумачення наведених норм можна зробити висновок, що інспектор праці щодо повідомлення про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин володіє дискреційними повноваженнями, тобто на власний розсуд вирішує чи повідомляти про таке відвідування.
Пункт 9 Порядку №823 передбачає, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначається Порядком №509 (в редакції на час прийняття Постанови).
Пунктом 2 Порядку №509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).
Згідно з пунктом 3 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. Відповідно до пункту 4 Порядку №509 справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.
Апелянт, обґрунтовуючи порушення норми пункту 9 Порядку №823, вказує на відсутність директора як уповноваженої особи на підприємстві у зв`язку із його відрядженням.
На підтвердження даних обставин позивачем долучено наказ «Про відрядження Клименка І.О. » від 13.10.2019№1-В, терміном на 4 дні - з 15.10.2019 року по 18.10.2019 (т.1 а.с.30).
Суд вважає, що відсутність директора не завадила інспектору праці пред`явити службове посвідчення іншим посадовим особам ТОВ, а саме Анохіну О.О. , у присутності якого здійснювалося інспекційне відвідування.
Також суд звертає увагу, що зі змісту акту перевірки від 29.10.2019 слідує, що вихід за адресою для проведення інспекційного відвідування ТОВ посадовими особами відповідача здійснювався неодноразово 16.10.2019, 17.10.2019 та 24.10.2019. Тобто інспекційне відвідування розпочалося за відсутності Директора, проте в подальшому проводилося за його відома та присутності. Тобто, у Директора була можливість ознайомитися з повноваженнями інспектора.
Стосовно покликань апелянта на те, що не доведено, яку шкоду могло спричинити неповідомлення  про проведення інспекційного відвідування, то суд апеляційної інстанції вважає, що завчасне повідомлення про проведення такого заходу завдало б шкоду інспекційному відвідуванню, оскільки в такому випадку існувала б велика ймовірність вжиття з боку позивача заходів по приховуванню фактів порушення, так як вказане випливає із предмету здійснення заходу. І як зазначено вище, інспектор праці не зобов`язаний повідомляти про проведення інспекційного відвідування.
Щодо посилань апелянта на недостовірність Направлення відповідача, яке є однією з передумов проведення інспекційного відвідування, то апеляційний суд зазначає, що саме на етапі допуску до перевірки юридична особа може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки. Відтак, не можна вважати недостовірність Направлення підставою скасування постанови про накладення штрафу.
Таке твердження узгоджується з висновками Верховного Суду України, які викладені у постановах від 24 грудня 2010 року у справі №21-25а10, 08 серпня 2018 року у справі №П/811/1680/17.
Апелянт також вважає зловживанням зі сторони відповідача те, що інспектором праці не були долучені додатки до акту.
Однак, з пункту 22 Порядку №823 (чинному на момент виникнення спірних правовідносин) слідує, що матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.
Відтак, не передбачено обов`язку інспектора праці надсилати такі разом з актом. Також, це не позбавило ТОВ права ознайомитися з відповідними матеріалами, подавши письмовий запит до Головного управління.
ТОВ в апеляційній скарзі зазначає, що відповідач не мав права допитувати щодо предмета відвідування особу, яка не має жодного відношення до ТОВ, а саме ОСОБА_1 .
Проте, як зазначається в Акті, в ході інспекційного відвідування, інспектором праці було зафіксовано ОСОБА_1 за виконанням трудової функції, який повідомив, що працює у ТОВ з жовтня місяця і отримує заробітну плату від виробітку.
Отже, інспектор праці мав підстави вважати, що ОСОБА_1 є працівником ТОВ, і мав право відповідно до підпункту 3 пункту 11 Порядку №823 ставити запитання та отримувати пояснення.
Суд апеляційної інстанції також враховує правовий висновок Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Проаналізувавши аргументи апелянта, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем дотримано встановлену чинним законодавством процедуру проведення інспекційного відвідування, наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть визнаватись такими, що тягнуть за собою скасування спірного рішення про накладення штрафу.
З матеріалів справи слідує і судом першої інстанції правильно встановлено, що у документах стосовно працівників, які перебувають у трудових відносинах з ТОВ, відсутні документи стосовно трьох працівників, які зафіксовані інспекторами праці за виконанням трудової функції та які повідомили про те, що працюють та ТОВ.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що на підставі Акта та у відповідності до Порядку №509, відповідачем правомірно винесено Постанову, якою накладено на позивача штраф розмірі 375570,00 грн.
Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Згідно статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Святибор» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 19 липня 2021 року.