ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" липня 2021 р.                                                             Справа №909/886/20

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача):                                                             Бонк Т.Б.,
суддів:                                                                                           Зварич О.В.,
                                                                                                    Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Лагутін В.
за участю представників учасників справи:
позивача: Доколяси М.В. (на засадах самопредставництва),
відповідача: адвоката Созоника В.В. (довіреність від 22.07.2020),

розглянувши апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Карпатського округу вих.№ 06-09/160 від 06.01.2021 (вх.№ 01-05/118/21 від 11.01.2021),
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2020 (повний текст рішення складено 17.12.2020, суддя Кобецька С.М.),
у справі № 909/886/20
за позовом:      Державної екологічної інспекції Карпатського округу, м. Івано-Франківськ, 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАД", м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область,
про        стягнення шкоди в сумі 249 116, 40грн,

                                                            В С Т А Н О В И В :
          
               Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

          У жовтні 2020року Державна екологічна інспекція  Карпатського округу (далі – Держекоінспекція) звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ «ВАД» про стягнення 249 116, 40грн шкоди, заподіяною внаслідок забруднення земель.
          Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за результатом проведеного позивачем  у січні 2020року заходу держаного нагляду (контролю) за додержанням вимог природоохоронного законодавства  на території Болехівської міської ради виявлено факт порушення ТОВ «ВАД» природоохоронного законодавства – розлив суміші нафтопродуктів на рельєф земельних ділянок Болехівської міської ради, які розташовані за адресою вул. Кобилянської,7 у м.Болехів, площа забруднень становить 390кв.м, що зафіксовано у відповідному акті №20 від 31.01.2020. Позивач вказує, що земельна ділянка на вул. Кобилянської,7 у м.Болехів площею 0,15га передана відповідачу в оренду на підставі договору оренди землі від 19.11.2018 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу і в подальшому цей договір рішенням міської ради №31-47/19 від 30.10.2019 був поновлений на 5років. У зв`язку з чим позивач зазначає, що внаслідок недотримання екологічних нормативів при використанні та охороні земель відповідач завдав шкоду навколишньому  природному середовищу на суму 249 116, 40грн, яка розраховано відповідно до  Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, та на підставі ст. 1166 ЦК, ст.ст.  47, 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього середовища» звернувся з вказаним позовом до суду.

          Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2020 у справі №909/886/20 відмовлено у задоволенні позову.
          При прийнятті рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування шкоди. 

          Суд вказав, зокрема, що згідно з  актом №20 від 31.01.2020 суб`єктом позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища є Болехівська міська рада, а не відповідач ТОВ "ВАД";  з акту №20 від 31.01.2020 не вбачається, що державний нагляд (контроль) в період 30.01.2020 - 31.01.2020 здійснювався за місцем провадження господарської діяльності ТОВ "ВАД", а відповідно до повідомлення №6/02.1-29/20 від 10.01.2020 Виконавчого комітету Болехівської міської ради розлив суміші нафтопродуктів виявлено на території недіючої автомобільної газозаправної станції;  позапланова перевірка проводилась у відсутності керівника чи іншої уповноваженої особи ТОВ "ВАД";  акт №20 від 31.01.2020 не підписаний представником ТОВ "ВАД", відмітка про відмову від підписання акту - відсутня;   доказів ознайомлення, вручення чи надіслання одного примірника акта №20 від 31.01.2020 відповідачу у справі - суду не подано. Відтак суд зазначив, що позивач, провівши позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища без участі відповідача та оформивши акт №20 від 31.01.2020, який став підставою для покладення на ТОВ "ВАД" відповідальності у вигляді відшкодування шкоди в розмірі 249 116, 40грн,  позбавив відповідача можливості скористатись своїми правами наданими йому приписами  статей  10,  21 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", а саме: бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб; одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю); надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб; звертатись до відповідного центрального органу виконавчої влади або до суду щодо оскарження рішень органів державного нагляду (контролю). Також суд вказав на відсутність в додатковій угоді від 25.11.2019 до договору оренди землі умов про поновлення договору оренди на новий строк-5років та відсутність доказів реєстрації права оренди відповідача на новий строк. У зв`язку з чим суд дійшов висновку про неможливість достовірного встановлення обставин, що розтікання суміші нафтопродуктів відбулося в результаті здійснення відповідачем господарської діяльності.

          Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

          Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції  норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.
          Апеляційна скарга обгрунтована, зокрема, тим, що перевірку проведено на території міської ради, на підставі її звернення та на підконтрольній їй території, а оскільки відповідно до ч. 1 ст. 8 ГК України Болехівська міська рада  не є суб`єктом господарювання, норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", на які послався місцевий суд, на неї не розповсюджуються. Скаржник вказує, що у даному випадку здійснення державного нагляду за дотриманням природоохоронного законодавства проведено відповідно до положень ЗУ «Про охорону навколишнього середовища», а не ЗУ «Про  основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».  Зазначає, що акт №20 від 31.01.2020   складений відповідно до вимог ЗУ «Про охорону навколишнього середовища», не оскаржений та не скасований, а відтак є належним та допустимим доказом наявності факту порушення вимог природоохоронного законодавства.  Посилаючись на те, що міська рада та відповідач уклали додаткову угоду від 25.11.2019 про продовження дії договору оренди земельної ділянки, на якій виявлено факт порушення природоохоронного законодавства,  що відповідач не демонтував об`єкти нерухомості та обладнання газозаправної станції та продовжував  протягом 2019року сплачувати орендну плату, що підтверджується довідкою міською ради від 07.12.2020 (яку апелянт не подав до суду першої інстанції у зв`язку з тим, що відповідач не подавав до місцевого суду відзиву на позов зі своїми запереченнями), що відповідно до відомостей з ЄДР ЮОФОПГФ основним видом діяльності відповідача є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним  паливом, скаржник вважає доведеним факт, що розтікання суміші нафтопродуктів відбулось в результаті господарської діяльності відповідача. Зазначає, що відповідач не скористався свої правом на подання заперечень на надіслану до подання позову Держекоінспекцією претензію  про сплату 249  116,40грн шкоди. Також, скаржник вказує на презумцію вини правопорушника, а відтак, що позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому середовищу.

          У заяві-поясненні на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.
          Відповідач вказує, що проведена на підставі наказу Держекоінспекції  №48 від 27.01.2020 позапланова перевірка здійснена з порушеннями ЗУ «Про  основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме: у наказі №48 від 27.01.2020 не зазначено найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснено захід; в направленні на перевірку №63 від 28.01.2020 зазначено найменування суб`єкта господарювання – «територія Болехівської міської ради»; в акті №20 від 31.01.2020 вказано суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснено захід – Болехівську міську раду, яка не є суб`єктом господарювання, акт відбору проб грунтів від 31.01.2020 від імені суб`єкта господарювання підписаний начальником відділу ЖКГ БТЕБ та секретарем міської ради; за результатом проведення перевірки складено припис міській раді  №63 від 31.01.2020 про усунення порушень вимог законодавства, у зв`язку з чим відповідач вважає, що порушником природоохоронного законодавства є позивач визначив саме міську раду. Стверджує, що позивачем не доведено перебування земельної ділянки площею 0,15га на вул. Кобилянської, 7 на праві оренди у відповідача та не доведено, що протиправна поведінка саме відповідача призвела до забруднення земель. Також відповідач вказує, що сам по собі акт перевірки та дії посадових осіб щодо його складання не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни, припинення будь-яких прав, крім права подати зауваження на такий акт, сам акт не підлягає оскарженню. 
          Також у відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить долучити до матеріалів справи припис Держекоінспекції №63 від 31.01.2020, оскільки такий доказ він не зміг подати до суду першої інстанції так як про його існування відповідачу не було відомо і такий отриманий після прийняття оскаржуваного рішення. 

          Скаржник подав заперечення на вказану заяву –пояснення відповідача, в яких зазначає, зокрема, що відповідно до ст. 20-2 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» та Положення про Держекоінспекцію Карпатського округу, затвердженого наказом Держекоінспекції №258 від 27.11.2018, до компетенції позивача належить здійснення позапланових перевірок у міських радах на предмет додержання ними вимог законодавства з охорони навколишнього середовища. Щодо доданого відповідачем припису №63 скаржник зазначає, що п.2 вказаного припису міську раду зобов`язано проінформувати порушника, землекористувача про порушення природоохоронного законодавства і на виконання цього пункту виконавчий комітет міської ради звернувся до відповідача з листом від 02.03.2020 №217/02.1-15/20  (копію якого додає до заперечень та просить апеляційний суд долучити такий до матеріалів справи) щодо здійснення заходів по ліквідації наслідків екологонебезпечного впливу на землі комунальної власності та забезпечити обов`язкову явку представника товариства до Держекоінспекції, однак такий лист відповідач проігнорував. 

          Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача.
          Подальший рух справи викладено в ухвалах апеляційного суду.
          Так, у судовому засіданні 01.06.2021оголошено перерву до 20.07.2021.
          У судовому засіданні 20.07.2021 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги.
          Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги та зазначив, зокрема, що відповідач не користується автогазозаправним пунктом на вул. Кобилянської,7 у м. Болехів вже протягом семи останніх років, оскільки  такий був переданий в іпотеку ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», в подальшому описаний та арештований органом ДВС, перебував на зберіганні в органу виконання  та виставлений на продаж на електронних торгах в системі «Сетам».

          Відповідно до частин 1-3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
          Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх матеріалів справи, забезпечення процесуальних прав учасників судового процесу та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про прийняття та долучення до матеріалів справи доданих скаржником до апеляційної скарги та запереченнях доказів (довідки Болехівської міської ради від 07.12.2020 №427/2.1-29/20, лист виконавчого комітету міської ради  від 02.03.2020) та доданого відповідачем до заяви-пояснення копії припису №63 від 31.01.2020.

          Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі та відзиві на неї, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, апеляційну скаргу позивача-без задоволення, з огляду на наступне.
          
          Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

          На підставі договору оренди землі від 19.11.2018 Болехівська міська рада передала ТОВ «ВАД» в оренду  земельну ділянку, розташовану по вул.Кобилянської, 7 в м.Болехів з кадастровим номером 2610200000:04:003:0083, площею 0,15га для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу строком на 1рік (а.с. 29-31). 
          Відповідно до п. 8 вказаного договору після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30днів до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
          Умовами п.31 вказаного договору передбачено обов`язки орендаря, зокрема, здійснювати захист земельної ділянки від забруднення відходами виробництва, не допускати погіршення екологічної обстановки на території в результаті своєї діяльності та здійснювати заходи щодо охорони земель.
          За результатом розгляду звернення ТОВ «ВАД» про продовження строку договору оренди земельної ділянки рішенням Болехівської міської ради від 30.10.2019 №31-47/19 вирішено поновити ТОВ «ВАД» терміном на 5років договір оренди  земельної ділянки шляхом укладення додаткової угоди до основного договору оренди з моменту його дії  на земельну ділянку кадастровим номером 2610200000:04:003:0083 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу(а.с. 32). 
          Пунктом 2 вказаного рішення зобов`язано ТОВ «ВАД» у місячний термін після прийняття  рішення укласти додаткову угоду  про поновлення терміну дії договору оренди землі та звернутись до відділу державної реєстрації для реєстрації права оренди.
           25.11.2019 Болехівська міська рада та ТОВ «ВАД» уклали додаткову угоду до договору оренди землі від 19.11.2018, якою внесли зміни до п.5. та п.9 договору в частині нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати (а.с. 33).
          Відповідно до виданої міською радою довідки №427/02.1-29/20 від 07.12.2020  ТОВ «ВАД» за орендну земельної ділянки на вул. Кобилянської,7 у м.Болехові сплатило у 2019році 57  489,10грн.

          Листом №6/02.1-29/20 від 10.01.2020 Виконавчий комітет Болехівської міської ради повідомив Державну екологічну інспекцію Карпатського округу про виявлення 09.01.2020 на території недіючої автомобільної газозаправної станції по вул.Кобилянської в м.Болехів розтікання залишків паливно-мастильних матеріалів – дизпалива (а.с. 18).
          На підставі вказаного листа Державною екологічною інспекцією Карпатського округу видано наказ № 48 від 27.01.2020 про направлення для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)  щодо розливу нафтопродуктів на території Болехівської міської ради.
          Також Державною екологічною інспекцією Карпатського округу видано направлення №63 від 28.01.2020 на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони  навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів  на території Болехівської міської ради.
          На підставі зазначених наказу №48 від 27.01.2020   та направлення №63 від 28.01.2020 протягом 30.01.2020 - 31.01.2020 Державною екологічною інспекцією Карпатського округу  проведено позапланову перевірку щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони  навколишнього природного середовища, за результатами якої складено акт №20 від 31.01.2020.
          У графі зазначеного акту «найменування юридичної особи та місцезнаходження суб`єкта господарювання» вказано Болехівська міська рада. 
          У вказаному акті зазначено, що перевіркою встановлено,  що:  
- земельна ділянка, на якій виявлено розтікання залишків паливно-мастильних матеріалів - дизпалива, розташована по вул.Кобилянської 7 в м.Болехів з кадастровим номером 2610200000:04:003:0083 передана Болехівською міською радою в строкове платне користування  ТОВ  "ВАД" відповідно до договору оренди землі від 19.11.2018, згідно з  рішенням сесії Болехівської міської ради від 30.10.2019 №31-47/19 поновлено строк дії договору оренди (додаткова угода від 25.11.2019);
- заходи з ліквідації забруднення землі здійснювались 14.01.2020; 
- на час перевірки забруднення земельної ділянки ліквідовано, рекультивація проведена. 
          Зазначений акт підписано державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Карпатського округу, міським головою м.Болехів, секретарем Болехівської міської ради та начальником відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології, благоустрою міськвиконкому.
          Згідно з актом відбору проб ґрунтів №31-01-20 від 31.01.2020 з схемою забруднення  відбір проб ґрунтів виконано на території Болехівської міської ради на вул. Кобилянської,7 земельної ділянки, орендованої ТОВ «ВАД».
          Відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей ґрунту № 31.01.20 від 06.02.2020 встановлено перевищення  нормованого вмісту нафтопродуктів  на орендованій ТОВ «ВАД» ділянці  (нормований вміст -57мг/кг, результати вимірювання – 2684 мг/кг).

          Державними інспекторами видано видано припис №63 від 31.01.2020, яким зобов`язано міську раду до 01.03.2020  провести заходи щодо ліквідації наслідків екологонебезпечного впливу на землі комунальної власності у результаті діяльності ТОВ «ВАД» та привести ділянку у придатний до подальшого використання стан та вжити заходи щодо інформування особи-порушника, землекористувача за порушення природоохоронного законодавства (а.с. 133).
          На виконання вказаного припису виконавчий комітет міської ради листом від 02.03.2020 повідомив Держекоінспекцію про приведення земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан силами комунальних підприємств  та про скерування на адресу ТОВ «ВАД» листа щодо проведення заходів по ліквідації наслідків екологонебезпечного впливу і обов`язкову явку представника товариства  до інспекції (а.с. 149).

          На підставі акту відбору проб ґрунтів №31-01-20 від 31.01.2020 з схемою забруднення, протоколу вимірювань показників складу та властивостей ґрунту № 31.01.20 від 06.02.2020, з урахуванням нормативно грошової оцінки земельної ділянки (319,38грн/кв.м, а.с. 25), Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої  наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України №171 від 27.10.1997, згідно з розрахунком до акту №20 від 31.01.2020 Державною екологічною інспекцією Карпатського округу визначено шкоду від забруднення земельної ділянки нафтопродуктами ТОВ "ВАД" в розмірі 249 116, 40грн (а.с. 15).
          Позивач звернувся до відповідача з претензією №13/20 від 06.04.2020 про перерахування у фонд навколишнього природного середовища завданої внаслідок недотримання вимог екологічних нормативів шкоди  в сумі 249 116, 40грн, яку відповідач отримав 09.04.2021.
          При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:
          Відповідно до   статті 13 Конституції України  земля, її надра, атмосферне  повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією  Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
          Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються, зокрема  Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища",  Законом України "Про охорону земель",  «Про  державний контроль за використанням та охороною земель», Земельним кодексом України, а також іншим законодавчими актами України.
          Завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною (стаття 1 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").
          У відповідності до  пункту "а" частини 1 статті 20-2  цього Закону  до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема про використання та охорону земель.
          Стаття 35 Закону України "Про охорону земель"  передбачає,  що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.
          Відповідно до  статті 56 Закону України "Про охорону земель"    юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
          У  статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"  передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
          Частиною першою        статті 69 вказаного Закону        визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
          Для визначення порядку розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами      наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997 № 171  затверджено Методику визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (далі - Методика).
          Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Методики ця Методика встановлює порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання та фізичними особами, через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, допущеного внаслідок дії чи бездіяльності і поширюється на всі землі України незалежно від їх категорії та форм власності.
          Методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.
          Згідно з п.3.1 Методики землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення).
          Факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель (п.3.3 Методики).
          Згідно  з пунктами 4.1, 4.2 Методики  розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення. Основою розрахунків розміру шкоди від забруднення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка зазнала забруднення.
          Економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, згідно зі  статтею 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
           Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
          Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди встановлено  статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
          Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
          В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, в свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.      
          Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.                                                      
          Відтак предметом доведення у даній справі є, перш за все, встановлення наявності або відсутності з боку відповідача факту порушення вимог природоохоронного законодавства, які спричинили заявлені позивачем збитки.                          
          Посилаючись на встановлені в акті перевірки №20 від 31.01.2020 обставини, позивач стверджує, зокрема, що внаслідок недотримання відповідачем екологічних нормативів при використанні та охороні земель відповідач завдав шкоду навколишньому  природному середовищу на суму 249 116, 40грн, допустивши  розлив суміші нафтопродуктів на рельєф переданої йому в оренду земельну ділянку Болехівської міської ради, яка розташована за адресою вул. Кобилянської,7.
          Разом з тим, як вбачається з матеріалів даної справи, підставою для проведення перевірки у січні 2020року стало звернення міської ради про те, що на території недіючої автомобільної газозаправної станції виявлено розтікання залишків паливно-мастильних матеріалів (дизпалива).
          На підставі вказаного звернення позивачем видано наказ №48 від 27.01.2020 та направлення  №63 від 28.01.2020 на проведення перевірки території Болехівської міської ради. Згідно з актом перевірки №20 від 31.01.2020 суб`єктом, щодо якого здійснено  державний нагляд (контроль) вказано Болехівську міську раду, а не відповідача – ТОВ «ВАД».  Разом з тим, у вказаному акті зазначено, що земельна ділянка, на якій виявлено розтікання залишків паливно-мастильних матеріалів,  передана відповідачу в оренду відповідно до договору оренди землі від 19.11.2018, згідно з  рішенням сесії Болехівської міської ради від 30.10.2019 №31-47/19 поновлено строк дії договору оренди (додаткова угода від 25.11.2019).
          З матеріалів справи не вбачається, що про проведення перевірки відповідач був повідомлений, під  час її здійснення уповноважених представників відповідача також не було.
           Припис, складений позивачем за результатами проведення перевірки, також містить вимоги, адресовані до виконання міській раді ( привести земельну ділянку у придатний стан та проінформувати землекористувача про порушення). Обов`язкових до виконання відповідачем вимог вказаний припис не містить.
          В апеляційній скарзі позивач посилається на факт укладення міською радою та відповідачем додаткової угоди від 25.11.2019 про продовження дії договору оренди земельної ділянки, на якій виявлено факт порушення природоохоронного законодавства,  що відповідач не демонтував об`єкти нерухомості та обладнання газозаправної станції та продовжував  протягом 2019року сплачувати орендну плату, що підтверджується довідкою міською ради від 07.12.2020, у зв`язку з чим вважає доведеним факт, що розтікання суміші нафтопродуктів відбулось в результаті господарської діяльності відповідача.
          Однак, апеляційний суд відхиляє такі доводи апелянта як необгрунтовані та такі, що спростовуються матеріалами справи з урахуванням наступного.
          З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, розташована по вул.Кобилянської, 7 в м.Болехів з кадастровим номером 2610200000:04:003:0083, площею 0,15га перебувала в оренді відповідача на підставі договору оренди землі від 19.11.2018, укладеного строком на 1рік, тобто до 20.11.2019. Відповідач звертався до міської ради з  клопотанням про продовження строку договору оренди, за результатом розгляду якого міська рада рішенням 30.10.2019 №31-47/19 вирішила  поновити відповідачу на 5років договір оренди шляхом укладення додаткової угоди до основного договору.
          Однак, як обгрунтовано вказав суд першої інстанції, наявна в матеріалах справи копія додаткової угоди від 25.11.2019 не містить умови про поновлення договору оренди на новий строк – 5років, цією угодою сторони  погодили лише нормативно-грошову оцінку земельної ділянки та порядок сплати орендної плати. В той час як рішенням міської ради від 30.10.2019 №31-47/19 чітко вставновлено, що таке поновлення здійснюється шляхом укладення додаткової угоди до основного договору оренди, однак доказів укладення такої угоди щодо строку дії договору оренди сторонами не надано. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази державної реєстрації речового права оренди-відповідача на новий строк.
          Посилання скаржника на те, що відповідач продовжував  протягом 2019року сплачувати орендну плату як на підтвердження подальшого використання земельної ділянки, апеляційний суд відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що факт забруднення землі виявлено  у січні  2020року, тобто після завершення дії договору оренди, належних доказів продовження дії якого суду не надано. Доказів здійснення сплати орендної плати протягом періоду, коли було виявлено забруднення суду не надано.
          При цьому, зі змісту самого ж повідомлення міської ради вбачається, що газозаправна станція станом на січень 2020року є недіючою. Доказів користування вказаною станцією відповідачем протягом цього періоду суду також не надано.
          Доводи апелянта про незастосування у даному випадку положень Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" апеляційний суд вважає помилковими, оскільки відповідно до ст. 9 ЗУ «Про  державний контроль за використанням та охороною земель» порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель встановлюється цим Законом,  Земельним кодексом України та законами України  "Про охорону земель",  "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Поряд з тим, апеляційний суд зазначає, що надання оцінки дотриманню позивачем як уповноваженим органом вимог чинного законодавства під час здійсненні перевірки належить до компетенції судів адміністративної юрисдикції, у даному ж випадку суд повинен встановити обставини наявності або відсутності з боку відповідача факту порушення вимог природоохоронного законодавства, які спричинили заявлені позивачем збитки.                          
          Згідно з ч.1    ст.73 ГПК України    доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1    ст.74 ГПК України    передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частинами 1, 2    ст.86 ГПК України    передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 у справі №913/3171/8 вказав, що в силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в статтях   13,14 ГПК, а також положеннях   статті 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
На підставі викладеного вище апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем всіх необхідних елементів цивільного правопорушення, необхідних для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів неможливо достовірно встановити, що розтікання суміші нафтопродуктів, а відтак і забруднення земель, відбулось в результаті здійснення саме відповідачем його господарської діяльності.  
          Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1    ст.236 ГПК України    судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
  Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області  від 16.12.2020 у справі №909/886/20 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14    статті 129 ГПК України). Відтак, згідно    ст.129 ГПК України    сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275,276, 281, 282   ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В :
1.Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Карпатського округу вих.№ 06-09/160 від 06.01.2021 (вх.№ 01-05/118/21 від 11.01.2021), -  залишити  без задоволення.
2.  Рішення Господарського суду Івано-Франківської області  від 16.12.2020 у справі №909/886/20 – залишити без змін.
3.    Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.
4.   Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

          Повний текст постанови складено 23.07.2021.

Головуючий суддя                                                                                Т.Б. Бонк

Судді                                                                                                    О.В.Зварич

                                                                                                    Г.Г.Якімець