П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/2604/21-а 
Головуючий у 1-й інстанції:  Дончик Віталій Володимирович 
          Суддя-доповідач:  Моніч Б.С. 

07 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Капустинського М.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області  на  рішення   Вінницького окружного адміністративного суду  від  15 квітня 2021 року  у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про  скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
29.03.2021 року Головне управління ПФУ у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бертман Р.П. про накладення штрафу на Головне управління ПФУ у Вінницькій області за невиконання рішення суду по виконавчому провадженню за №63589864 від 18.03.2021 році в сумі - 5100,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначило, що постанова державного виконавця від 18.03.2021 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки рішення суду виконано фактично та у повному обсязі, а вимога виконавця здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з 83 % сум грошового забезпечення, визначеного в довідці від 17.07.2020 року, є безпідставною та неправомірною.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судом встановлено, що в провадженні Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження № 63589864 з примусового виконання виконавчого листа № №120/4288/20-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 09.11.2020 року, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2018 перерахунок та виплату основного розміру пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.07.2020 № ХЛ55820, виходячи з посадового окладу в розмірі 7890,00 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 - 1513,00 грн., тарифний розряд за посадою - "44", тарифний коефіцієнт - "4,48") згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Додаткам № 23, 24 згідно з наказом Міністра оборони України від 01.03.2018 № 90 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних сил України".
12.11.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63589864. Згідно пункту 2 цієї Постанови, боржнику необхідно виконати рішення суду протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження, про що повідомити державного виконавця.
22.12.2020 року державним виконавцем винесено вимогу №12-803/2.3-22/6, зі змісту якої вбачається, що відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження, боржником станом на 22.12.2020 року не надано. 15.12.2020 року на адресу виконавця надійшла заява ОСОБА_1 щодо неналежного виконання боржником рішення суду. У зв`язку із викладеним, державним виконавцем зобов`язано Головне управління ПФУ у Вінницькій області, виконати рішення суду в повному обсязі з урахуванням фактів (доводів) викладених у заяві ОСОБА_1 від 15.12.2020 щодо перерахунку та виплати пенсії. Обґрунтовану відповідь з документальним підтвердженням щодо повного виконання рішення суду, зобов`язано надати Відділу до 28.12.2020 року.
На виконання вимоги державного виконавця, Головне управління ПФУ у Вінницькій області листом від 28.12.2020 року №0200-0802-5/63680 повідомило, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року №120/4288/20-а, Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області проведено розрахунок розміру пенсії стягувача, який станом на 01.01.2018 року склав 7321,73 грн. з урахуванням посадового окладу 7890 грн. та донараховано стягувачу кошти в сумі 2565 грн. за період з 01.01.2018 року по 31.10.2020 року.
Щодо доводів викладених в заяві ОСОБА_1 від 15.12.2020 року, повідомили, що у межах адміністративної справи №120/4288/20-а судом не вирішувалось питання щодо дій відповідача при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням 83% сум грошового забезпечення у майбутньому, а також не визначався порядок виконання рішення суду у вищевказаній справі з урахуванням висновків рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року по справі №120/4288/20-а.
12.01.2021 року державний виконавець звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення рішення по справі №120/4288/20-а, а саме просив роз`яснити відсоток грошового забезпечення третьої особи (70 чи 83), який необхідно застосовувати при перерахунку пенсії.
Ухвалою суду від 29 січня 2021 року у справі №120/4288/20-а, відмовлено у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бертман Р.П. про роз`яснення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі № 120/4288/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Відмовляючи у роз`ясненні рішення суду, суд зазначив, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі № 120/4288/20-а є чітким, зрозумілим та не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх правильного розуміння. Таке рішення ухвалювалось на підставі встановлених судом обставин справи, враховуючи наведені сторонами доводи та беручи до уваги надані ними докази. Водночас, у заяві про роз`яснення судового рішення державний виконавець посилався на те, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2019 у справі №120/149/19-а Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зобов`язано здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% відповідних сум грошового забезпечення. Відтак є незрозумілим, виходячи з якого саме відсоткового значення (70 чи 83%) розміру пенсії, боржник повинен здійснити перерахунок пенсії стягувачу на виконання рішення суду у справі № 120/4288/20-а.
Суд зауважив, що питання відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 не було предметом розгляду в адміністративній справі № 120/4288/20-а, а спір між сторонами у цій справі стосувався того, з якого саме розміру грошового забезпечення та виходячи з яких саме його конкретних складових пенсійний орган повинен обчислювати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію починаючи з 01.01.2018. Разом з тим, суд зазначив, що рішення суду у цій справі не зупиняє виконання та не впливає на чинність рішення суду у справі № 120/149/19-а, адже такими судовими рішеннями вирішено різні за своєю суттю питання, які не можна вважати взаємовиключними.
08.02.2021 року державним виконавцем винесено вимогу №1779/2.3-22/6, якою зобов`язано Головне управління ПФУ у Вінницькій області, виконати рішення суду в повному обсязі виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 83% відповідних сум грошового забезпечення. Обґрунтовану відповідь з документальним підтвердженням щодо повного виконання рішення суду, зобов`язано надати Відділу до 18.02.2021 року.
На виконання вимоги державного виконавця, Головне управління ПФУ у Вінницькій області листом від 15.02.2021 року №0200-0802-5/10011 повідомило, що Головним управлінням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року у справі №120/4288/20-а виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження.
Щодо доводів державного виконавця про те, що ОСОБА_1 повинен отримувати розмір пенсії виходячи з 83 % сум грошового забезпечення повідомили, що рішення суду у справі №120/4288/20-а виконано в межах покладених зобов`язань. Головним управлінням при виконанні рішення суду у справі №120/4288/20-а застосовано норми статті 13 Закону України №2262, яка встановлює, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Крім того, у межах адміністративної справи №120/4288/20-а судом не вирішувалось питання щодо дій відповідача при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням 83% грошового забезпечення у майбутньому, а також не визначався порядок виконання рішення суду у вищевказаній справі з урахуванням висновків рішення Вінницького окружного адміністративного суду 08.11.2019 року у справі №120/149/19.
Враховуючи вищевикладене, просили закінчити виконавче провадження.
18.02.2021 року на адресу відповідача надійшла заява стягувача, у якій останній просить державного виконавця прийняти міри до виконання Головним управління рішень Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року по справі №120/149/19-а та від 28.09.2020 року по справі №120/4288/20-а.
18.03.2021 року державним виконавцем в рамках виконавчого провадження ВП № 63589864 з примусового виконання виконавчого листа від 09.11.2020 у справі № 120/4288/20-а винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління ПФУ у Вінницькій області за невиконання рішення суду без поважних причин, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.
Головне управління ПФУ у Вінницькій області вважає постанову державного виконавця від 18.03.2021 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки рішення суду виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, у зв`язку із чим звернулось з цим позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, а тому, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Суд першої інстанції зазначив, що правове регулювання застосування положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ, під час перерахунку пенсії з часу прийняття рішення №120/149/19-а не змінилось.
Отже, застосування положень статті 13 Закону України №2262 – XIII та, як наслідок зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії позивача, є повторним вчиненням відповідачем дій, які визнані судовим рішенням протиправними. Додатково про такий висновок суду свідчить дата, з якої зобов`язано перерахувати пенсію позивача в справі №120/149/19-а та № 120/4288/20-а, а саме з 01.01.2018 року.
При цьому, суд у адміністративній справі № 120/4288/20-а роз`яснюючи рішення суду, вказав, що рішення суду у цій справі не зупиняє виконання та не впливає на чинність рішення суду у справі № 120/149/19-а, адже такими судовими рішеннями вирішено різні за своєю суттю питання, які не можна вважати взаємовиключними.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач під час виконання рішення суду безпідставно застосував до спірних правовідносин положення статті 13 Закону №2262-ХІІ, які регулюють витання призначення пенсії, та як наслідок зменшив відсоткове значення грошового забезпечення позивача, що свідчить про невиконання рішення суду в повному обсязі.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись з рішенням про відмову в задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неврахування судом першої інстанції фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що предметом розгляду в межах заявлених позовних вимог у справі №120/4288/20-а були дії Головного управління щодо перерахунку та виплати пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення відповідно до довідки ВОВК від 17.07.2020, виходячи з посадового окладу в розмірі 7890 грн. В рішенні від 08.11.2019 зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок з 01.01.2018 з урахуванням 83%. Предметом спору у справі №120/149/19-а було виключно зменшення відсоткового значення від грошового забезпечення виходячи із довідки ВОВК від 22.03.2018 з посадового окладу в розмірі 6340 грн.
Державний виконавець в постанові про накладення штрафу від 18.03.2021 неправомірно та безпідставно зобов`язує застосувати 83% сум грошового забезпечення при виконанні рішення у справі №120/4288/20-а, посилаючись на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2019 у справі №120/149/19-а.
Судом першої інстанції проігноровано той факт. що у межах адміністративної справи №120/4288/20-а судом не вирішувалося питання щодо дій відповідача при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням сум грошового забезпечення у майбутньому, а також не визначався порядок виконання рішення суду у вищевказаній справі з урахуванням висновків рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2019 у справі №120/149/19-а.
Від відповідача та третьої особи ОСОБА_1 надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим. 

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з частиною першою статті 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пунктами 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно із частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.
Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 63 Закон №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та міститься попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Згідно частини 1 статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Приписами частини 2 ст.75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи наведені положення Закону №1404 в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
У площині спірних правовідносин колегія суддів, даючи оцінку правомірності спірної постанови про накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин, вважає за необхідне насамперед з`ясувати що саме за цим судовим рішенням позивач як боржник мав би виконати.
Як встановлено судом, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі № 120/4288/20-а визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку грошового забезпечення, встановленого станом на 01.01.2018, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.07.2020 № ХЛ55820, з урахуванням посадового окладу в розмірі 7890,00 грн та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2018 перерахунок та виплату основного розміру пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.07.2020 № ХЛ55820, виходячи з посадового окладу в розмірі 7890,00 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 - 1513,00 грн, тарифний розряд за посадою - "44", тарифний коефіцієнт - "4,48") згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Додаткам № 23, 24 згідно з наказом Міністра оборони України від 01.03.2018 № 90 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних сил України".
Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року №120/4288/20-а проведено перерахунок пенсії згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.07.2020 з урахуванням 70% сум грошового забезпечення. 
Разом з тим, відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, дійшов висновків, що боржником рішення суду в повному обсязі не виконано без поважних причин. Такі висновки мотивовані тим, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року у справі 120/149/19-а зобов`язано Головне управління ПФУ у Вінницькій області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 83 % відповідних сум грошового забезпечення.
Колегія суддів вважає помилковими такі доводи відповідача та зазначає, що предметом судового розгляду в межах заявлених позовних вимог у справі №120/4288/20-а були дії Головного управління щодо перерахунку та виплати пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.07.2020, виходячи з посадового окладу в розмірі 7890 грн.
При цьому, у межах вказаної адміністративної справи судом не вирішувалося питання щодо дій відповідача при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням 83% сум грошового забезпечення у майбутньому, а спір між сторонами у цій справі стосувався того, з якого саме розміру грошового забезпечення та виходячи з яких саме його конкретних складових пенсійний орган повинен обчислювати та виплачувати пенсію, починаючи з 01.01.2018, рішенням не визначався порядок виконання рішення у цій справі з урахуванням висновків рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року у справі 120/149/19-а. Будь-яких застережень щодо зобов`язання позивача застосовувати при здійсненні вказаного перерахунку 83% сум грошового забезпечення рішення у справі №120/4288/20-а також не містить.
Колегія суддів підкреслює, що в межах апеляційного провадження в цій справі суд не надає правової оцінки судовому рішенню у справі № 120/4288/20-а, не роз`яснює вказаного судового рішення і не визначає способу його виконання. 
Зазначене рішення колегія суддів аналізує тільки у взаємозв`язку з діями ГУ ПФУ щодо його виконання і тільки в аспекті, що дасть змогу оцінити наскільки обґрунтованою, правомірною є постанова державного виконавця про накладення штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин. 
Зміст резолютивної частини рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року №120/4288/20-а державний виконавець трактував інакше, аніж ГУ ПФУ, вважаючи, що Головне управління повинне при виконанні рішення застосувати 83% сум грошового забезпечення, відтак ствердив, що рішення не виконано без поважних причин. 
Водночас, матеріали справи свідчать про виконання Головним управлінням вказаного рішення в межах покладених судом зобов`язань, у зв`язку з чим у відповідача не було підстав для прийняття оскаржуваної позивачем постанови, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про її правомірність.
Поряд з тим, колегія суддів зазначає, що здійснюючи примусове виконання судових рішень немайнового характеру, за якими боржники зобов`язані особисто вчинити певні дії, державний виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру після внесення відповідного подання, і не може вийти за межі наданих йому повноважень та діяти лише в спосіб, установлений Законом
Питання, пов`язані з виникненням труднощів з виконання судового рішення чи його незрозумілістю, зокрема, вирішуються шляхом роз`яснення або встановлення способу виконання рішення суду.
Суд звертає увагу, що державний виконавець з огляду на свій правовий статус не може під час примусового виконання судового рішення давати правову оцінку змісту (суті) рішень суб`єкта владних повноважень, які прийняті останніми на виконання рішення суду, як критерію/умови належного виконання боржником судового рішення (щодо якого відкрито виконавче провадження).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №805/2174/17-а.
Окрім того, у випадку незгоди стягувача із порядком здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення суду, накладення штрафів на пенсійний орган, жодним чином не захищає право особи та належить до дискреційних повноважень суду, яким було прийняте рішення.
Так, статтею 383 КАС України передбачено визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Відповідно до ч.1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Тобто, правозастосування даної норми ст. 383 КАС України визначає порядок судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах та правомірністю дій рішень, чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.
Суд першої інстанції не звернув на вказані обставини належної уваги, не дослідив їх належним чином та не надав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо правомірності оскарженої постанови відповідача.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Тобто, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача судовий збір не стягується.
Враховуючи, що у даній справі задоволено позов суб`єкта владних повноважень, тому судові витрати позивача у вигляді сплаченого судового збору стягненню з відповідача не підлягають.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення, у відповідності до ст. 317 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити  повністю.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування постанови скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бертман Р.П. про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за невиконання рішення суду по виконавчому провадженню за №63589864 від 18.03.2021 року в сумі 5100 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  07 липня 2021 року.

Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Шидловський В.Б.    Капустинський М.М.