ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/5259/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Юрко І.В.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 	 Військової частини НОМЕР_1 	
на рішення  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 25.06.2021р.  у справі №160/5259/21	
за  позовом:	ОСОБА_1 	
до: про:	Військової частини НОМЕР_1  визнання бездіяльності протиправною та  зобов`язання вчинити певні дії,-	

ВСТАНОВИВ:

07.04.2021р. ОСОБА_1  звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про  бездіяльності протиправною та  зобов`язання вчинити певні дії /а.с.  1-8/.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2021р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/5259/21 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження  /а.с. 22-23/.
Позивач   у адміністративному позові, з яким звернувся до суду, просив : 
-          визнати протиправними  дії  Військової частини НОМЕР_1  щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року;
-          зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р.по 01.03.2018р., з урахуванням базового місяця січень 2008 року;
-          зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та сплатити компенсацію втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманого грошового забезпечення з 19.04.2019р. по день фактичної виплати заборгованості. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2021р. у справі №160/5259/21 адміністративний позов задоволено  /а.с. 35-41/(суддя Златін С.В.)
Відповідач у справі, не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 25.06.2021р. подав  апеляційну скаргу /а.с. 45-51 /, яка разом з матеріалами адміністративної справи №160/5259/21 надійшли до суду апеляційної інстанції 02.08.2021р. /а.с. 44/.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021р. у справі №160/5259/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 25.06.2021р. у справі №160/5259/21 /а.с. 62/ та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 07.09.2021р. /а.с. 63/,  про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства /а.с. 65, 66/.
У зв`язку з тим, що судді Чередниченко В.Є. та  Панченко О.М.,  які  входять до складу колегії суддів, що розглядає справу №160/5259/21, перебувають у відпустці здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №160/5259/21 відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №160/5259/21 від 06.09.2021р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду:  головуючий суддя Коршун А.О., судді – Бишевська Н.А., Юрко І.В. /а.с. 69/.
Перевіривши  доводи апеляційної скарги та матеріали справи,  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції  в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав. 
Під час розгляду даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивач у справі, проходив військову службу за контрактом   на посаді начальника речової служби тилу  у Військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині)  №49 від 28.03.2019р. позивача було звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, та наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №82 від 19.04.2019р.  позивача виключено  з 19.04.2019р. зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення  / а.с.16/.
Листом №206  від 31.03.2021р. Військовою частиною НОМЕР_1 надана відповідь на звернення, щодо індексації грошового забезпечення за період з 2016р. по 2018р. 
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016р. по 01.03.2018р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін – січень 2008р.,  позивач  звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відповідно до ч.2  ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією   та законами України.
Відповідно до   ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року  (далі  Закон №1282-ХІІ) у разі виникнення обставин, передбачених   статтею 4 цього Закону  грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно з ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р. (далі – Порядок).
Відповідно до п. 1-1, п. 4 Порядку  підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 5 Порядку, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення. Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.
Відповідно до п. 6 Порядку, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.12.2018 року по справі №825/874/17.
Щодо посилань відповідача про те, що проведення індексації грошових доходів здійснюється виключно у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів є необґрунтованими, оскільки ч.6  ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», не обмежує проведення, передбачених чинним законодавством України, виплат, а вказує на джерела походження цих коштів.
Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.
Колегія суддів вважає за необхідне  зазначити про те, що звільнення особи з військової служби не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, про те, що позивач має право на виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 01.03.2018р. та прийняв обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.
З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, та ухвалено  законне рішення  про задоволення позовних вимог та вірно визначено спосіб захисту порушеного права позивача та період за який необхідно здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивачу, а враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну  оскаржуваного судового рішення, не встановлено,  колегія суддів вважає за необхідне  рішення суду першої інстанції від 25.06.2021р.  у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі,  суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги  норм матеріального та процесуального  права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 311,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1 -  залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2021р.  у справі №160/5259/21 – залишити без змін.
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.  329,331 КАС України.
Постанову виготовлено та підписано – 07.09.2021р.   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко