УХВАЛА

28 липня 2021 року  
Київ
справа №160/5931/20
адміністративне провадження №К/9901/26779/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Смоковича М.І.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року
у справі №160/5931/20
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Дніпропетровської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії прокуратури, Офісу Генерального прокурора 
про скасування рішення кадрової комісії, наказу про звільнення,-
ВСТАНОВИВ:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі №160/5931/20, предметом розгляду якої є: 
- визнання протиправним та скасування рішення № 263 від 09 квітня 2020 року кадрової комісії № 2 (Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур) про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички;
- визнання протиправним та скасування наказу прокурора Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року за № 388к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 14 травня 2020 року»;
- поновлення ОСОБА_1 в Дніпропетровській обласній прокуратурі та в органах прокуратури на посаді рівнозначній посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення № 263 від 09 квітня 2020 року кадрової комісії № 2 (Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур) про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки. Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року за № 388к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 14 травня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області та органах прокуратури з 15 травня 2020 року. Зобов`язано уповноважену кадрову комісію з атестації прокурорів регіональних прокуратур, створену на підставі наказу Генерального прокурора, призначити ОСОБА_1 новий час (дату) повторного проходження (складання) етапу атестації - іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки. Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 травня 2020 року по 30 листопада 2020 року включно у розмірі 167 191,14 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року в адміністративній справі №160/5931/20  задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року в адміністративній справі №160/5931/20 скасовано.
Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії прокуратури, Офісу Генерального прокурора про скасування рішення кадрової комісії, наказу про звільнення задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року за № 388к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 14 травня 2020 року.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області з 15 травня 2020 року.
Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 травня 2020 року по 16 червня 2021 року у розмірі 330747,69 грн.
В іншій частині позову  відмовлено.
У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині, якою було відмовлено в задоволенні позовних вимог та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, вказуючи, що судами попередніх інстанцій не було враховано правову позицію Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.
При цьому, по тексту касаційної скарги заявник перераховує ряд постанов Верховного Суду: від 03  червня  2021 року у справі №640/9398/20, від 17 липня 2020 року у справі №9901/135/19, від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18, від 10 січня 2020 року у справі №2040/6763/18, від 17 лютого 2021 року у справі №806/2672/17, у рішенні від 18 червня 2020 у справі №9901/259/19.
Верховний Суд наголошує на тому, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати норму права, яку на його думку, застосовано судами попередніх інстанцій всупереч висновкам Верховного Суду.
Проте, скаржником не зазначено конкретну норму права, яку на його думку, застосовано судом апеляційної інстанції всупереч висновків Верховного Суду щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах.
Автор касаційної скарги викладає обставини справи, цитує ряд нормативно - правових актів та уривки з постанов Верховного Суду, про зазначене, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.
Підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки судів, рішення яких оскаржуються, із одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акта, який застосований цими судами при прийнятті відповідного висновку. Це дозволяє суду касаційної інстанції на виконання вимог статті 341 КАС України перевірити правильність застосування норм матеріального і процесуального права у конкретній справі.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, так само суд не може самостійно визначати норму права, яку на думку скаржника, застосовано всупереч висновку Верховного Суду, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).
Тобто, посилання скаржника на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, в даному випадку, не можуть бути підставою для відкриття касаційного провадження.
Також, підставою касаційного оскарження скаржник визначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України вказуючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме:
•          відсутній правовий висновок щодо наявності або відсутності підстав для скасування рішення кадрової комісії, яке було прийнято на підставі пункту 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України актів щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-ІХ від 19 вересня 2019 року; пункту 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурор 17 жовтня 2019 року № 233, у випадку відсутності доказів, що посвідчують процедуру складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки, в тому числі відсутні докази того, хто керував процесом, яким чином були налагоджені комп`ютери, яким чином перевірялась справність комп`ютерної технік та хто забезпечував матеріально-технічну базу іспиту;
•          відсутній правовий висновок щодо наявності або відсутності підстав для скасування рішення кадрової комісії, яке було прийнято на підставі пункту 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-ІХ від 19 вересня 2019 року; пункту 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурор 17 жовтня 2019 року № 233, у випадку відсутності належних та допустимі докази що підтверджують результати тестування прокурора під час складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки в тому числі запитання та відповіді що були отримані під час складання іспиту.
•           відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо правомірності/неправомірності застосування при розрахунку середнього заробітку Постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11 грудня 2019 року № 1155 під час розрахунку середнього заробітку прокурорів, які були поновлені судом на займаній посаді. 
Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 3, 334 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відкрити провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі №160/5931/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії прокуратури, Офісу Генерального прокурора про скасування рішення кадрової комісії, наказу про звільнення.
Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду матеріали справи №160/5931/20.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.І. Смокович 
 Н.М. Мартинюк ,
Судді Верховного Суду