П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

        01 вересня 2021 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 760/16740/20
Номер провадження  22-ц/824/10512/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Головачова Я. В., Шахової О. В., 
 
за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,
 
вивчивши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року, постановлену під головуванням судді Калініченко О. Б., у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойко Людмили Романівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , 
в с т а н о в и в :
 
У липні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою у якій, просив визнати бездіяльність державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Штойки Л. Р. незаконною, зобов`язати державного виконавця Штойку Л. Р. провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», а саме: провести оцінку майна, переданого боржником стягувачу на виконання рішення - транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель CL65AMG, тип легковий купе-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, провести оцінку земельної ділянки, кадастровий номер 3221085500:05:001:0044, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бородянський район, Микулицька сільська рада.
 
Зазначена заява обґрунтована тим, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 7 лютого 2017 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 3 490 009 грн., 1 078 412 грн. 78коп. пені, 88 636 грн. 66 коп. 3% річних, 219 800 грн. 76 коп. інфляційних втрат та 6 890 грн. судового збору. 
 
На виконання вищевказаного рішення суду, 06 червня 2017 року судом видано виконавчий лист, на підставі якого, 07 червня 2017 року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Штойкою Л. Р. відкрито виконавче провадження № 54086798.
 
Заявник зазначає, що на виконання вищевказаного рішення суду, у рахунок погашення заборгованості, останній добровільно передав стягувачу транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель CL65AMG, тип легковий купе-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який належав йому на праві власності. Проте державним виконавцем у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не проведено оцінку вказаного транспортного засобу з метою врахування вартості автомобіля в рахунок погашення заборгованості та зменшення суми боргу, незважаючи на його неодноразові звернення до державного виконавця з такою вимогою.
 
На думку заявника, наданий стягувачем звіт № 21/18 від 19 березня 2018 року про оцінку ринкової вартості транспортного засобу, згідно якого вартість автомобіля становить 870 894 грн., не враховує дату початку експлуатації транспортного засобу, показник додаткового обладнання та невірно застосовано порівняльний метод, оскільки він порівнювався з нерівнозначним транспортним засобом. Натомість, з наданого ним звіту від 06 червня 2017 року вбачається, що вартість транспортного засобу становить 3 117 701 грн. 28 коп.
 
Заявник зазначає, що ним було повідомлено державному виконавцю про наявність у нього на праві власності земельної ділянки, яка може бути реалізована з метою погашення боргу перед стягувачем, проте оцінку зазначеної земельної ділянки державним виконавцем так і не було проведено.
 
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року (т. ІІІ а.с. 83-86) скаргу ОСОБА_3 , задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойки Л. Р. щодо не проведення оцінки майна, переданого боржником стягувачу на виконання рішення у виконавчому провадженні № 54086798. Зобов`язано головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойку Л. Р. провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», щодо оцінки майна, переданого боржником стягувачу на виконання рішення, а саме транспортного засобу MERCEDES-BENZ, модель CL65AMG, тип легковий купе-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі/кузова, рами/               НОМЕР_2 . В іншій частині вимог скарги, відмовлено.
 
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду в частині визнання неправомірною бездіяльність держаного виконавця щодо не проведення оцінки майна та в частині зобов`язання державного виконавця провести виконавчі дії щодо оцінки майна, переданого боржником стягувачу, 30 березня 2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2   направив апеляційну скаргу у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, про відмову у задоволенні скарги.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що із наданого ОСОБА_3 звіту вбачається, що при визначенні оцінки майна, оцінювачем не бралася до уваги втрата товарної вартості КТЗ та значення фізичного зносу. Зазначена оцінка не реєструвалася на сайті фонду держмайна та була пред`явлена ОСОБА_3 більш ніж через рік після її складення та після подання скаржником заяви про часткове виконання рішення суду.
 
Скаржник зазначає, що 07 червня 2017 року під час проведення та складання акту приймання передачі автомобіля Mercedes-Benz, модель СL65АМG, вищевказана оцінка йому не надавалася. 
 
Скаржник посилається на те, що у акті приймання передачі автомобіля Mercedes-Benz зазначено, що останній пройде огляд на діагностику протягом 5 днів. 08 червня 2017 року результати огляду були надані ОСОБА_3 , у яких зазначено, що машина потребує ремонту. 
 
Згідно звіту оцінки ринкової вартості № 21/18 від 19 березня 2018 року проведеного за згодою сторін, ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 870 894 грн.
 
            Скаржник зазначає, що у зв`язку з численними несправностями автомобіля, його було відремонтовано за рахунок останнього. 
 
            На думку скаржника, скарга на бездіяльність головного державного виконавця була подана з порушенням процесуального строку на її подання, що не було взято до уваги судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали. 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні  з повідомленням учасників справи.
 
16 серпня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу.
 
З вказаного відзиву вбачається, що ОСОБА_3 не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду, без змін.
 
ОСОБА_3 зазначає, що оцінювачем було враховано ексклюзивність переданого стягувачеві автомобіля, в той час як в оцінці наданій стягувачем, переданий автомобіль прирівнювався зі звичайним транспортним засобом Mercedes-benz, без тюнінгу. Твердження стягувача про те, що автомобіль знаходився в несправному стані, не відповідає дійсності.
 
На думку ОСОБА_3 , стягувач мав за мету отримати кошти у розмірі більшому ніж визначено судовим рішенням, що підтверджується роздруківками з сайту. 
 
ОСОБА_3 зазначає, що враховуючи бездіяльність державного виконавця та ігнорування його заяв щодо оцінки майна, користуючись своїми правами визначеними Законом України «Про виконавче провадження», останній був змушений звернутися до суду з відповідною скаргою.
 
Представник скаржника ОСОБА_2 - адвокат Титаренко Т. А. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.
 
Боржник ОСОБА_3 та його представник - адвокат Танцюра К. Л. заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду, без змін.
 
Заінтересована особа до суду апеляційної інстанції не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується звітом про відправку судової повістки-повідомлення, у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності останньої.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року оскаржується в частині визнання неправомірною бездіяльність держаного виконавця щодо не проведення оцінки майна та в частині зобов`язання державного виконавця провести виконавчі дії щодо оцінки майна, переданого боржником стягувачу, а відтак, виходячи з приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України, переглядається судом апеляційної інстанції лише в зазначеній частині. 
 
Задовольняючи вимоги скарги в частині визнання неправомірною бездіяльність держаного виконавця щодо не проведення оцінки майна та в частині зобов`язання державного виконавця провести виконавчі дії щодо оцінки майна, переданого боржником стягувачу, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які документи про визначення вартості/оцінки майна державним виконавцем, повідомлення результатів сторонам та складення відповідного акту, як це передбачено п.18 Інструкції з організації примусового виконання рішень.
 
Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 06 червня 2017 року Солом`янським районним судом міста Києва видано виконавчий лист (по справі № 760/16478/16-ц) про стягнення з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 3 490 009 грн. боргу, 1 078 412 грн. 78 коп. пені, 88 636 грн. 66 коп. річних, 219 800 грн. 76 коп. інфляційних витрат та 6 890 грн. судового збору (т. І а.с. 101-102).
 
Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Штойкою Л. Р. від 07 червня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54086798 з виконання виконавчого листа №  760/16478/16-ц (т. І а.с. 97).
 
07 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складено акт приймання-передачі транспортного засобу Mercedes-Benz, модель СL65АМG визначивши, що після передачі зазначений автомобіль пройде технічний огляд та діагностику результати яких, протягом 5 календарних днів будуть надіслані ОСОБА_3 (т. І а.с. 134).
 
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року змінено спосіб та порядок виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 07 лютого 2017 року; вирішено, в рахунок погашення боргу ОСОБА_3 передати транспортний засіб марки PORSCE модель CARRERA S та транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель CL 65AMG, у власність ОСОБА_2 (т. І а.с. 141-143).
 
15 березня 2018 року на адресу державної виконавчої служби надійшло клопотання ОСОБА_3 про проведення оцінки транспортного засобу Mercedes-Benz, модель СL65АМG (т. І а.с. 161-163).
 
Згідно звіту № 21/18 з оцінки ринкової вартості транспортного засобу складеного 19 березня 2018 року, ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz, модель СL65АМG (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) складає 870 894 грн. (т. І а.с. 226-229).
 
Згідно звіту про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу № 406/06-17 від 06 червня 2017 року, ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz, модель СL65АМG, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 3 117 701 грн. 28 коп. (т. І а.с. 238-245).
 
Так, згідно ст. 1   Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Частиною 1 ст. 18  Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
 
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
Згідно ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Частиною 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
 
Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 18 Розділу VIII «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.
 
Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що врахунок погашення боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 , останньому у власність було передано, зокрема, транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель CL 65AMG.
 
Разом з тим, у наявній в матеріалах даної справи належним чином завіреної копії матеріалів виконавчого провадження № 54086798 відсутні відомості про те, що сторонами самостійно було визначено вартість майна (автомобіля   MERCEDES-BENZ, модель CL 65AMG) боржника, та повідомлено про його вартість виконавцю.
 
Таким чином, державний виконавець у відповідності до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 18 Розділу VIII «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Інструкції з організації примусового виконання рішень був зобов`язаний самостійно визначити вартість зазначеного майна. Разом з тим, доказів того, що державним виконавцем було проведено оцінку вартості майна боржника, матеріали справи не містять, у зв`язка з чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 в частині визнання неправомірною бездіяльність держаного виконавця щодо не проведення оцінки майна та в частині зобов`язання останнього провести виконавчі дії щодо оцінки майна, переданого боржником стягувачу.
 
Посилання скаржника на певні недоліки, наявні у звіті наданому ОСОБА_3 , не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки в даному випадку вирішується питання щодо наявності підстав для проведення державним виконавцем виконавчих дій щодо оцінки майна, переданого боржником стягувачу. В своє чергу, звіт наданий ОСОБА_3 не впливає на оцінку майна, яка буде надана державним виконавцем на виконання вимог ухвали суду. 
 
Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що оцінку ринкової вартості транспортного засобу було  проведено за згодою сторін та складено звіт № 21/18 від 19 березня 2018 року, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що сторони письмово повідомили державного виконавця про визначену ними вартість майна, як це передбачено приписами 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 18 Розділу VIII «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Інструкції з організації примусового виконання рішень.
 
Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на порушення ОСОБА_3 строку на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, виходячи з наступного.
 
Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
 
При цьому, в силу положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини («Delcourt v. Belgium»; «Bellet v. Fгаnсе»; «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії»; «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії»; «Ilhan v. Turkey»), правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
 
Згідно з абз. 5 п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-152/0/4-13 від 28 січня 2013 року, якщо обов`язок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом, але строки її вчинення не зазначені, то бездіяльність державного виконавця може бути оскаржена в будь-який час, коли особа прийде до висновку, що ця бездіяльність порушує її права чи свободи, оскільки правопорушення є триваючим.
 
Враховуючи ті обставини, що оскарженню в даному випадку підлягала бездіяльність державного виконавця щодо вчинення останніми дій, строк вчинення яких діючим законодавством чітко не визначено, суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що строк звернення зі скаргою до суду нею пропущено не було.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції в частині визнання неправомірною бездіяльність держаного виконавця щодо не проведення оцінки майна та в частині зобов`язання державного виконавця провести виконавчі дії щодо оцінки майна, та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в зазначеній частині.
 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,- 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
 
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року в частині визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойки Л. Р. щодо не проведення оцінки майна, переданого боржником стягувачу на виконання рішення у виконавчому провадженні № 54086798 та в частині зобов`язано головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойку Л. Р. провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», щодо оцінки майна, переданого боржником стягувачу на виконання рішення, а саме транспортного засобу MERCEDES-BENZ, модель CL65AMG, тип легковий купе-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі/кузова, рами/     НОМЕР_2 - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повне судове рішення складено 03 вересня 2021 року.

 
Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           Я. В. Головачов 

                                                                                                                   О. В. Шахова