ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/1651/21	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року (суддя Батрак І.В., м. Запоріжжя, повний текст складено 11.05.2021 року) у справі № 280/1651/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:
22.02.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі – відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації відпустки, як учаснику бойових дій за період з 16.02.2017 року по 18.06.2018 року, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 16.02.2017 року по 18.06.2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року закрито провадження у справі.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року виправлено описку в ухвалі від 11.05.2021 року та зазначено: перший абзац резолютивної частини в наступній редакції: «Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.»
                              Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу від 11.05.2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Заявник апеляційної скарги вказував, що не погоджується з твердженням суду першої інстанції відносно того, що раніше вже звертався в суд з тотожним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за якими у справі № 280/7966/20 Запорізьким окружним адміністративним судом було зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки. Закриття провадження у справі можливо, коли наявне судове рішення, яке набрало законної сили та є тотожним позову, що розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позову. Апелянт вказував, що не є тотожними підстави позову, оскільки спір між сторонами у справах виник з різних підстав, у цьому провадженні, позивач посилається на іншу обставину для нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, а саме на довідку видану військовою частиною, що підтверджує факт повторної видачі посвідчення, обставини виникли пізніше, ніж судом вже було розглянуто подібні позовні вимоги.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, виходив з того, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки станом на день виключення позивача зі списків особового складу та зняття із усіх видів грошового забезпечення, звернувся з адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав. Позивач у справі № 280/7966/20 звертався до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування грошової компенсації за відпустку як учаснику бойових дій за період з 26.11.2015 року по 26.11.2018 року та зобов`язання нарахувати і виплатити компенсацію, та рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року по справі №280/7966/20, позовні вимоги задоволено частково: зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 НГУ нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 19.06.2018 року по 26.11.2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 26 листопада 2018 року, у зв`язку з наявністю посвідчення учасника бойових дій, виданого 19.06.2018 року. У даній справі, предметом спору також є неправомірність бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 НГУ щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, який є частково тотожним з предметом у справі №280/7966/20. В даному випадку, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Суд першої інстанції вказував, що позовні вимоги у даній справі та у справі №280/7966/20 у формулюваннях співпадають не з повною ідентичністю, проте позивач звертаючись до суду в обох випадках мав намір захистити своє оспорюване (невизнане) право на виплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік. 
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Головним управлінням Національної гвардії України 19 червня 2018 року.
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України у період 26.11.2015 року по 26.11.2018 року.
Встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 26 листопада 2018 року № 255 солдата ОСОБА_1  (Г-041526), стрільця 1-го відділення 2-го патрульного взводу 1-ї патрульної роти 1-го патрульного батальйону, виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.
08.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача зі заявою, в якій просив надати вказівку начальнику фінансового відділення військової частини НОМЕР_1 про сплату належної йому компенсації за невикористані календарні дні додаткової оплачуваної відпустки за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення в запас 23 листопада 2018 року. Листом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 20.10.2020 року №3/33/32/2-2753/4-41 повідомлено, що командування військової частини не може здійснити виплати за даний вид відпустки.
Не погоджуючись з діями Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про   визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації відпустки як учасника бойових дій за період з 26 листопада 2015 року по 26 листопада 2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористанні календарні дні додаткової відпустки як учасника бойових дій за період 26 листопада 2015 року по 26 листопада 2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року у справі № 280/7966/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 19 червня 2018 року по 26 листопада 2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 26 листопада 2018 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 19 червня 2018 року по 26 листопада 2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 26 листопада 2018 року.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року у справі № 280/7966/20 не оскаржене ОСОБА_1 , набрало законної сили 14.01.2021 року.
Встановлено, що ОСОБА_1 отримано довідку від 28.12.2020 №468, згідно з якою він проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 НГУ в період з 26.11.2015 року по 26.11.2018 року та дійсно отримував посвідчення УБД 16.02.2017 року НОМЕР_3 , але у зв`язку з його пошкодженням під час несення служби, йому було видане нове посвідчення 19.06.2018 НОМЕР_2 .
Позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою про нарахування та виплату йому грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 26 листопада 2015 року по 18 червня 2018 року. Листом від 01.02.2021 №3/33/11/1-282/Ч-2 відповідач  повідомив, що командування військової частини не може здійснити виплати за даний вид відпустки, оскільки на даний час позивач звільнений з військової служби і під час проходження служби до командування частини із рапортами не звертався.
Отже, як встановлено судом, позивач звертався до суду з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації відпустки як учасника бойових дій за період з 26 листопада 2015 року по 26 листопада 2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористанні календарні дні додаткової відпустки як учасника бойових дій за період 26 листопада 2015 року по 26 листопада 2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. Такі позовні вимоги розглянуті судом та винесено рішення, яким визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 19 червня 2018 року по 26 листопада 2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 26 листопада 2018 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 19 червня 2018 року по 26 листопада 2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 26 листопада 2018 року. Рішення від 14.12.2020 року у справі № 280/7966/20 набрало законної сили.
Рішенням встановлено, що статус учасника бойових дій ОСОБА_1 набув 19.06.2018 року, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 19.06.2018 року. 
Позивач звернувся з позовом, яким просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації відпустки, як учаснику бойових дій за період з 16.02.2017 року по 18.06.2018 року, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 16.02.2017 року по 18.06.2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. Тобто до позовних вимог входить період з 16.02.2017 року по 18.06.2018 року, період з яким позивач вже звертався до суду і щодо якого судом висловлено свою позицію. Позовні вимоги щодо зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 16.02.2017 року по 18.06.2018 року, вже розглянуті. 
Проте у даному випадку, підставою для звернення до суду є довідка від 28.12.2020 №468, згідно з якою ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 НГУ в період з 26.11.2015 року по 26.11.2018 року та дійсно отримував посвідчення УБД 16.02.2017 року НОМЕР_3 , але у зв`язку з його пошкодженням під час несення служби, йому було видане нове посвідчення 19.06.2018 НОМЕР_2 
Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Отже, ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом не має інші, відмінні від попереднього звернення підстави для подання позову, однаковим є предмети позову. Оскаржує дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 16.02.2017 року по 18.06.2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, правомірність яких вже переглянута судом та наявне рішення суду яке вирішує поставлені позовні вимоги. 
Згідно частин 1-2, 5-6 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Наявне судове рішення, яким вже розглянуто ідентичні позовні вимоги позивача з якими позивач звернувся заново. Тотожним є склад учасників справи та позовні вимоги, тотожними є підстава звернення, а саме не нарахування та не виплата позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 16.02.2017 року по 18.06.2018 року.
Підставою для закриття провадження у справі є наявність судового рішення, яке набрало законної сили і яким вже вирішується заявлений спір. 
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не порушено право позивача на звернення до суду, з огляду на те, що наявне рішення суду яким вже вирішено подібні позовні вимоги з якими позивач звернувся до суду повторно. Не можливо після отримання нової довідки чи листа звертатись до суду з позовом, після того, як судом вже розглянуто вимоги особи. 
Згідно ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі: зокрема,  якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог процесуального права.
Керуючись ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі № 280/1651/21 – залишити  без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та  може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова