Номер провадження: 22-ц/813/5375/21 
Номер справи місцевого суду: 522/17976/15-ц
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого - Гірняк Л.А.
Суддів - Сегеди С.М.,Цюри Т.В.
За участю секретаря - Ющак А.Ю.,

        розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 травня 2018 року справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
       - про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_1 , 
       -про визнання поруки припиненою
ВСТАНОВИЛА:
       ПРОЦЕДУРА
        Зміст позовної заяви та зустрічних вимог
       31.08.2015 року представник позивача ПАТ «Дельта Банк» правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в яких просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 498023,69 гривень, яка складається з :
-388 226,09 грн-суми заборгованості за кредитом;
-109 797,60 грн- суми заборгованості за відсотками.
         Зазначив, що 31.03.2011 року між ПАТ «АСТРА Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 310006023965014 від 31.03.2011 року, згідно з умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 500 000 гривень, строком з 31.03.2011  року до 31.03.2018 року, зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 16,9 % річних. для придбання автомобіля.
        Виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором було забезпечено Договором поруки № 310006023965014/П від 31.03.2011 року, який був укладений між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 поручилась перед кредитором, за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 310006023965014 від 31.03.2011 року. 
       Відповідач ОСОБА_1   свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував протягом тривалого часу, про що неодноразово повідомлялася в тому числі шляхом направлення поштової вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором.
        Станом на 28.07.2015 року, за ними утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 498 023,69 грн в звязку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги.
       Заочним рішенням суду від 03.02.2016 року позовна заява ПАТ «Дельта Банк» була задоволена у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначену суму заборгованості.
       07.08.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 03.02.2016 року.
       Ухвалою суду від 08.11.2017 року заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення була задоволена та рішення суду від 03.02.2016 року скасовано та справу призначено в загальному порядку.
       11.12.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить визнати припиненою поруку за договором №  310006023965014/П від 31.03.2011 року, який укладений між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 на виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 310006023965014 від 31.03.2011 року. 
       Зазначає, що банком не надано доказів того, з якого моменту у ОСОБА_1 виникла заборгованість, відсутні відомості з якого саме моменту відповідач ОСОБА_1 припинив виконувати свої кредитні зобов`язання.
        Через те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвали шлюб та фактично припинили спілкування, ОСОБА_2 не була обізнана у фінансових справах позичальника, а вона у свою чергу не знала та не могла знати про те, що ОСОБА_1 припинив виконувати взяті на себе обов`язки по сплаті боргу.
        Первісним кредитором не надано доказів сповіщення про заміну кредитора та відступлення прав вимоги від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк».
        Позивачем пропущено строк предявлення вимог до ОСОБА_2 як поручителя.

       Короткий зміст рішення суду першої інстанції
       Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 трвня 2018 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 310006023965014 від 31.03.2011 року, в розмірі 498 023 (чотириста дев`яносто вісім тисяч двадцять три) гривні ,69 копійок., з яких:
- сума заборгованості за кредитом – 388 226,09 гривень.;
- сума заборгованості відсотків за користування кредитом – 109 797,60 гривень.;
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 4 980 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят) гривень 24 копійки.
В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» – відмовлено.
       Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_1 , про визнання поруки припиненою – задоволено.
       Визнано припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки № 310006023965014/П від 31.03.2011 року, який був укладений між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 на виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 310006023965014 від 31.03.2011 року.
       Задовольняючи частково позовні вимоги лише по відношенню до відповідача ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що порука ОСОБА_2 припинена з підстав 559 ЦК України.
       При цьому зазначив, щщо останній платіж позичальником здійснено 12.09.2013 року та направляючи досудову вимогу-06.08.2015 року до суду з позовом звернувся 31.08.2015 року тобто після спливу 33 днів з моменту отримання такої вимоги.

       Короткий зміст апеляційної скарги 
       В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.05.2018 року в частині відмови в позовних вимогах АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою.Прийняти постанову, якою в цій частині позовні вимоги задовольнити про стягнення солідарної заборгованості за кредитом, а в зустрічних вимогах ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненою - відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Судом не досліджені обставини спави про припинення договору іпотеки, не враховано, що правових підстав для задоволення зустрічного позову не було.
       З часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до ст.261 ЦК України починається перебіг строку поовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя щодо окремих зобовязань за кредитом.
       Договором поруки не встановлено строку,після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами договору( п.4.1) встановлено, що він діє до повного виконання забезпеченого ним зобовязання.
       Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
       Сторни в судове засідання не з`явиись, про час та місце судового розгляду сповіщені належним чином. 
       В своїх неодноразових заявах представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Дячук П.М. просив справу слухати за його відсутністю.
       Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
       Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
       Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання представників відповідача про відкладення розгляду справи справу розглянути за відсутності її учасників.
       В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.        
       Відповідно до ч.5 ст.258 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).                Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

       ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ 
       Смудова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали срави та обговоривши доводи апеляційної скарги приходить до наступного.
       Задовольняючи частково позовні вимоги лише по відношенню до відповідача ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що порука ОСОБА_2 припинена з підстав ст.559 ЦК України.
       При цьому зазначив, що останній платіж позичальником здійснено 12.09.2013 року та направляючи досудову вимогу-06.08.2015 року до суду з позовом звернувся 31.08.2015 року тобто після спливу 33 днів з моменту отримання такої вимоги.
       Колегія суддів у повній мірі не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.
       У статті 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. 
       Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
       Судом встановлено, що 31.03.2011 року між ПАТ «АСТРА Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 310006023965014 від 31.03.2011 року, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 500 000 гривень, строком з 31.03.2011 року до 31.03.2018 року, зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 16,9 % річних для придбання автомобіля.
       Виконання зобов`язань за кредитним договором було забезпечено Договором поруки № 310006023965014/П від 31.03.2011 року, який був укладений між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 , згідно з яким вона поручається перед кредитором, тобто Банком за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 310006023965014 від 31.03.2011 року.
       02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 310006023965014 від 31.03.2011 року, боржником за яким є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується наявним у матеріалах справи договором та актом прийому-передачі документації за Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 02.12.2013 року та додатком до Акту приймання-передачі.
       06.08.2015 року за вих. №31.4-08/3923/15 ПАТ «Дельта Банк» направляла до ОСОБА_1 досудову вимогу. 
       06.08.2015 року за вих. №31.4-08/3922/15 ПАТ «Дельта Банк» направляла до ОСОБА_2 досудову вимогу. 
       Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
       Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.
       За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
       Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.
       Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №408/8040/12 (провадження №14-145цс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       Пунктом 4.1 договорів поруки від 31 березня 2011 року передбачено, що цей договір діє до повного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором.
       Термін дії кредитного договору № 310006023965014 від 31 березня 2011 року встановлено до 31 березня 2018 року.
       Із долученого до позову розрахунку кредитної заборгованості станом на 28.07.2015 року вбачається, що останній платіж боржником здійснено 12.09.2013 року.
       Дія основного зобовязання не припинена.Відповідачі не виконали своїх зобовязань за укладеними договорами, заборгованість не погашена, термін користування кредитними коштами не настав.
       Заборгованість за тілом кредиту та відсотками розраховано на 28.07.2015 рік та заявлена 31.08.2015 року.
       Відповідачі взаяли на себе зобовязання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 31.03.2018 року, сплачуючи її частинами( щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.
        Отже, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.
       Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
       Отже, саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя щодо окремих зобов`язань за кредитом.
       У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.
       Суд першої інстанції не врахував, що кредитним договором передбачено виконання грошових зобов`язань шляхом здійснення щомісячних платежів (згідно з графіком), а за договором поруки відповідальність поручителя настає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором. 
Матеріали справи не містять доказів, що банком предявлялась вимога до поручителя в межах 6 місяців за кожним щомісячним платежем.
        Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 р. (Провадження № 14-224цс18) визначено, що за змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
       Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, чи встановлено договором строк її дії, сплив цього строку - припиняє суб`єктивне право кредитора.
       Крім установлення строку дії договору, сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.
       Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя.
       За таких обставин, в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, обчислюється з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа.
       Пунктами 3.1. спірного договору поруки поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.
       Оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати до 31 числа кожного місяця, а за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, тому з часу несплати кожного з платежів починається обрахування встановленогостиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред`явлення вимог до »ручителя.
       У разі пред`явлення вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання року для виконання відповідної частини основного зобов`язання, в силу положень частини твертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань до повернення грошових коштів поза межами цього строку.
       Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій істині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань.
       Поняття «строк чинності поруки» розглядається як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою, як видом забезпечення зобов`язання.
       Закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не пред`явить вимоги до поручителя.
       Разом з тим відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
       Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
       Договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється,оскільки умовами договору (пункт 4.1) встановлено, що він діє до повного виконання іабезпеченого ним зобов`язання.
       Положеннями кредитного договору (пункт 3.2.3) передбачено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань за договором, у разі, зокрема й затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування.
       Застосовуючи вимоги статті 599 ЦК України днем настання основного зобов`язання у спірних правовідносинах є наступний день після спливу 30 календарного дня з дати відправлення банком на адресу позичальника вимоги про дострокове виконання боргових зобов`язань. Наступні дії боржника не змінюють та не впливають на день настання строку виконання основного зобов`язання.
       Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.05.2019 року змінено позивача ПАТ «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на підставі догговору № 993/к від 16 листопада 2018 року про відступлення прав вимоги за кредитним и договорами.
       Враховуючи вищезазначене, судова колегія в силу ст.376 ЦПК України приходить до висновку, що правові підстави для припинення поруки відсутні, а тому колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в позовних вимогах АТ`Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та задоволення зустрічних вимог ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою та прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги про стягнення солідарної заборгованості за кредитом задовольнити , а в зустрічних вимогах ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненою- відмовити.
       Згідно з ч.ч.1,13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
       Враховуючи, що позивачем при апеляційної скарги сплачений судовий збір 11 205,52 грн, він підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках.
       Керуючись ст. 367,368,374,376 ,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,- 

                          ПОСТАНОВИЛА:        
       Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» правонаступник -Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» , задовольнити
       Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 травня 2018 року в частині відмови в позовних вимогах АТ`Дельта Банк» правонаступник -Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою., скасувати та прийняти в цій частині постанову.
       Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНД: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( інд: НОМЕР_2 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» (ЄДРПОУ:37616221 р/р НОМЕР_3 ) заборгованість за кредитним договором в розмірі 498 023, 69 (чотириста девяносто вісім тисяч двадцять три, 69 ) гривень, яка складається з :
       -388 226, 09 грн-суми заборгованості за кредитом;
       -109 797, 60 грн- суми заборгованості за відсотками.
       Стягнути з ОСОБА_1 (ІНД: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( інд: НОМЕР_2 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» (ЄДРПОУ:37616221 р/р НОМЕР_3 ) понесені судові витрати по 5 602,76 грн( пять тисяч шістьсот дві , 76) грн
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.07.2021 року, оскільки суддя Гірняк Л.А. перебувала у відпустці відповідно до наказу № 92-в від 07.07.2021 року з 12.07-16.07.2021 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

С.М.Сегеда

Т.В.Цюра