ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року 
м. Київ
справа №480/4383/19
касаційне провадження № К/9901/20681/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області 
на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Григоров А.М.; судді - Подобайло З.Г., Чалий І.С.)
у справі № 480/4383/19
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Сумській області
про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - ГУ ДПС у Сумській області; відповідач; контролюючий орган), в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення від 22 липня 2019 року            № 0009021303, від 22 липня 2019 року № 0009031303, від 22 липня 2019 року                      № 0009041303, від 22 липня 2019 року № 0009051303, від 22 липня 2019 року                       № 0009061303, від 22 липня 2019 року № 0009071303, вимогу від 22 липня 2019 року № Ф-000891303 про сплату боргу (недоїмки) та рішення від 11 жовтня 2019 року                      № 12/18-28-53-33 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Сумський окружний адміністративний суд рішенням від 17 березня 2020 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. 

Другий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13 липня 2020 року апеляційну скаргу повернув контролюючому органу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження. 

В обґрунтування своїх вимог ГУ ДПС у Сумській області посилається на порушення судом норм процесуального права. При цьому наголошує на застосуванні Другим апеляційним адміністративним судом при прийнятті оспорюваної ухвали формального підходу. 

Верховний Суд ухвалою від 23 вересня 2020 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача.

Відзиву на касаційну скаргу від позивача не надійшло, що в силу частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення відповідної процесуальної дії судом апеляційної інстанції) апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, зокрема, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно з частиною першою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення відповідної процесуальної дії судом апеляційної інстанції) сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Пунктом 1 частини першої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення відповідної процесуальної дії судом апеляційної інстанції) передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частини восьмої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення відповідної процесуальної дії судом апеляційної інстанції) у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення відповідної процесуальної дії судом апеляційної інстанції) відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Нормативно-правовим актом, що регулює порядок засвідчення копій документів, є, зокрема, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від                             18 червня 2015 року № 1000/5, (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил вони встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності. Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

У силу пункту 8 глави 10 розділу ІІ Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій».

У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

У справі, яка розглядається, судом апеляційної інстанції з`ясовано, що апеляційна скарга від імені ГУ ДПС у Сумській області підписана виконуючим обов`язки начальника відповідача Мельником Юрієм Володимировичем.

До апеляційної скарги додано копію наказу Державної податкової служби України від 13 листопада 2019 року № 293-0 про покладення виконання обов`язків на Мельника Юрія Володимировича , яка не засвідчена.

Отже, у матеріалах справи відсутній належно оформлений у порядку статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення відповідної процесуальної дії судом апеляційної інстанції) документ про наявність у особи, яка підписала апеляційну скаргу від імені контролюючого органу, права на її подання.

За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про необхідність повернення апеляційної скарги відповідача ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права. 

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ГУ ДПС у Сумській області без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                             І. А. Гончарова

Судді                                                                                                   І. Я. Олендер

                                                                                               Р. Ф. Ханова