Ухвала
 
23 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 463/2494/19
провадження № 61-4397ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 жовтня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Дім», про зобов`язання до вчинення дій, визнання членом сім`ї та за зустрічним позовом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Львівська міська рада, про виселення із незаконно зайнятого жилого приміщення, 
ВСТАНОВИВ:
15 березня 2021 року Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 жовтня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року, з пропуском строку на касаційне оскарження.
Скаржник просив поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що
у грудні 2020 року Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради вже подавала до Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені рішення, однак ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2021 року Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради поновлено строк на касаційне оскарження судових рішень та визнано неподаною й повернуто касаційну скаргу скаржнику. Зазначає, що повторна касаційна скарга подана в межах строків на касаційне оскарження, оскільки вона подана до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня вручення ухвали Верховного Суду від 26 січня 2021 року про повернення касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2021 року підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними, а касаційну скаргу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради залишено без руху та встановлено строк, зокрема, для надання заяви про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку разом із належними доказами на підтвердження обставин, що перешкоджали подати касаційну скаргу 
в установлений законодавством строк.
Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду. 
На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради направила заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. Заява мотивована тим, що по всій території України встановлені карантинні обмеження.
Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не 
є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV 
v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним 
з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 
від 30 березня 2020 року (далі - Закон № 540-ІХ).
18 червня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 731-ІХ).
Прикінцевими та перехідними положеннями цього закону передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року 
№ 540-ІХ, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі 
у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки 
(у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими Кодексами), мають право на продовження процесуальних строків на підставах, встановлених цим Законом.
Закон № 731-ІХ набрав чинності 17 липня 2020 року, а тому строки, які були автоматично продовженні згідно із Законом № 540-ІХ, продовжуються до 06 серпня 2020 року.
З огляду на зазначене, наведені Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними.
Недоліки вказані в ухвалі Верховного Суду від 06 квітня 2021 року не усунуто. 
Відповідне невиконання вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги унеможливлюють вирішення питання про відкриття касаційного провадження 
у справі.
Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними. 
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 жовтня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Дім», про зобов`язання до вчинення дій, визнання членом сім`ї та за зустрічним позовом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Львівська міська рада, про виселення із незаконно зайнятого жилого приміщення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                       Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
М. Ю. Тітов