П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1273/21	
Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів - Джабурії О.В.,
-          Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
                                                  В С Т А Н О В И Л А :

29 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №965230184588 від 25.02.2021 в частині здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року та призначення такого у розмірі 64 % суддівської винагороди, зазначеної у довідці Херсонського апеляційного суду від 26.02.2020 № 142/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19.02.2020 року у розмірі 90 % суддівської винагороди, зазначеної у довідці Херсонського апеляційного суду від 26.02.2020 № 142/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплати з урахуванням фактично сплачених сум.       
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з 2004 року перебуває  на обліку в ГУ ПФУ Херсонської області та отримую щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року N 2862-ХІІ (з відповідними змінами та доповненнями)". 
Так, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 у справі № 540/2040/20 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Херсонській області задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 , згідно довідки Херсонського апеляційного суду від 26.02.2020 року № 142/20 про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року. На виконання рішення суду, пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача, однак зменшено розмір пенсії до 64% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді.
Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що позивачці призначено довічне грошове утримання судді у відставці та визначено стаж судді 27 років 06 місяців. При цьому, до стажу позивача не зараховано період роботи на посаді "помічник прокурора" у зв`язку із відсутністю правових підстав для зарахування такого періоду до стажу.
Відповідач зазначив, що для застосування розміру 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відсутні підстави, оскільки з 18.02.2020, з моменту проголошення Рішення КСУ від 18.02.2020 № 2-р/2020, Закон України від 07.07.2010 № 2453 "Про судоустрій і статус суддів" в частині регулювання щомісячного грошового утримання, остаточно втратив чинність.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №965230184588 від 25.02.2021 в частині здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року у розмірі 64 % суддівської винагороди, зазначеної у довідці Херсонського апеляційного суду від 26.02.2020 № 142/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19.02.2020 року у розмірі 90 % суддівської винагороди, зазначеної у довідці Херсонського апеляційного суду від 26.02.2020 №142/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплати з урахуванням фактично сплачених сум.       
Не погодившись з прийнятим рішенням, ГУ ПФУ в Херсонській області подало  апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема апелянт зазначає, що зарахування стажу роботи помічником прокурора до стажу судді чинним законодавством не передбачена. Крім того, апелянт зазначив, що чинним законодавством передбачені інші розміри суддівської винагороди, а тому для застосування до пенсії позивача розміру 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відсутні підстави. 
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працювала на посаді судді Херсонського обласного суду з 15.10.1976 року, а з 10.09.2001 - суддею апеляційного суду Херсонської області.
Постановою Верховної Ради України від 18 березня 2004 року № 1635-IV позивача звільнено з посади судді Херсонського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку відповідно до п.15 ст.85,п.п. 1,3,9 ч.5 ст.126 Конституції України, ст.43 Закону України "Про статус суддів".
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Херсонському відділі обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та з 01 січня 2007 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 02.06.2016 № 1402 "Про судоустрій і статус судів".
На момент призначення пенсії позивачу і до кінця 2020 року розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становив 90% винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 по справі № 540/2040/20 задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №23/03-17 від 05.03.2020 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 , згідно довідки Херсонського апеляційного суду від 26.02.2020 року № 142/20 про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.
25 лютого .2021 року, на виконання рішення суду, ГУ ПФУ в Херсонській області прийнято рішення №965230184588, яким проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Херсонського апеляційного суду від 26.02.2020 року № 142/20 із застосуванням до її розміру 64 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що правила обрахування стажу роботи на посаді судді, які застосовувалися на момент виходу судді у відставку, як і відсотковий розмір вже призначеного довічного грошового утримання є сталими та не можуть змінюватися.
Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року.
Відповідно до ч.1 ст.142 Закону № 1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.
За приписами ч.3 ст.142 Закону № 1402-VI, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. 
За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
18 лютого 2020 року рішенням Конституційного Суду України за № 2-р/2020 від 18 лютого 2020 року визнав крім іншого, такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII зі змінами.
Конституційним Судом України у вказаному рішенні зазначено, що запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням ч. 1 ст. 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.
Отже, з урахуванням того, що з 18.02.2020 року в законодавстві відсутні норми, які окремо регулюють питання суддівської винагороди та щомісячного грошового утримання судді у відставці, для суддів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016, колегія суддів вважає, що на позивача розповсюджуються загальні правила нарахування щомісячного грошового утримання судді у відставці, передбачені ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016.
Так, згідно з частиною 2 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Статтею 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Пунктом 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Аналогічні приписи містив і п.11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI, в редакції чинній до 28 березня 2015 року, відповідно до якого судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.
Так, на момент звільнення позивача з посади судді апеляційного суду Херсонської області  15.04.2004 року, діяв Закон України "Про статус суддів" №2862-XII від 15.12.1992 року.
Частиною 4 ст.43 Закону України "Про статус суддів" №2862-XII до стажу роботи, що дає право на відставку  судді  та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах  суддів  судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах  суддів  і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді  судді  не менше 10 років. 
Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.
Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше ніж 20 років, до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується також робота на прокурорських посадах.
Отже, до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання належить враховувати, крім роботи на посаді судді, роботу на прокурорських посадах.
Відповідно до роз`яснення поняття «прокурор», яке міститься в ст. 56 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII (в редакції, чинній на час виходу позивача у відставку) під поняттям «прокурор» слід розуміти: Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники та помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур (на правах обласних), їх перші заступники, заступники, міжрайонні прокурори, прокурори міст, районів, районів у містах та прирівняних до них спеціалізованих прокуратур, їх перші заступники і заступники, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах своєї компетенції.
Отже, в аспекті спірних правовідносин колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що оскільки за змістом ст. 43 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується час роботи саме на посадах прокурорів і слідчих.
Відтак посада "стажист прокуратури" не охоплюється поняттям «прокурор», враховуючи його визначення, яке міститься у ст. 56 Закону №1789-XII, тому законних підстав для зарахування періоду роботи позивача на посаді стажиста прокуратури до стажу, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, немає.
Разом з тим, час роботи помічником прокурора м.Херсона, помічником прокурора Дніпровського районну м.Херсона, помічником прокурора Херсонської області з 29 лютого 1972 року по 18 жовтня 1976 року повинен враховуватись до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та на отримання довічного грошового отримання судді у відставці.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №  308/5911/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 692/290/17.
Отже, невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, роботи на посадах помічника прокурора і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.
За приписами ч.3 ст.142 Закону № 1402, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Отже, стаж роботи позивача, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 32 роки 1 місяці (27 років  6 місяців + 4 роки 7 місяців), у зв`язку із чим розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 повинен становити 74 відсотки  (50% за 20 років + 24% за  12 років) суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Суд першої інстанції на наведені обставини увагу не звернув, не врахував наведені норми права, неповно дослідив обставини справи, в зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 31 березня 2021 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, 

                                                  П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській  області - задовольнити частково.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року - скасувати з ухваленням  постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №965230184588 від 25.02.2021 в частині здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року та призначення такого у розмірі 64 % суддівської винагороди, зазначеної у довідці Херсонського апеляційного суду від 26.02.2020 № 142/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19.02.2020 року у розмірі 74% суддівської винагороди, зазначеної у довідці Херсонського апеляційного суду від 26.02.2020 № 142/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплати з урахуванням фактично сплачених сум.       
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко