ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року	Львів	Справа № 460/8310/20 пров. № А/857/7167/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                  Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання:           Юрченко М.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну Київської митниці Держмитслужби, 
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року   (суддя – Друзенко Н.В., час ухвалення – 09:02 год.,, місце ухвалення – м.Рівне, дата складання повного тексту – 19.02.2021р.), 
в адміністративній справі №460/8310/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби, 
про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови, 
                                                             встановив: 
У  листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Київської митниці Держмитслужби, в якому просив: 1) визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №UA100000/2020/300215/1 від 07.09.2020 року; 2) визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення  №UA100530/2020/00595. 
Відповідач Київська митниця Держмитслужби позовних вимог не визнав, вважаючи їх необґрунтованими, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду  від 09.02.2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано рішення про коригування митної вартості №UА100000/2020/300215 від 07 вересня 2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА100530/2020/00595. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1681,60 грн.. 
З цим рішенням суду першої інстанції від 09.02.2021 року не погодився відповідач Київська митниця Держмитслужби та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що під час перевірки поданих позивачем до митного оформлення документів для розмитнення ввезеного товару митницею було встановлено розбіжності та відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме, декларантом до митного оформлення не подано документ про оплату оцінюваного товару, в технічному паспорті на автомобіль НОМЕР_1 зазначено ім`я власника – компанію “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, однак в договорі купівлі-продажу зазначено громадянина “ ОСОБА_2 ”. Документів щодо вказаної розбіжності не надано, а отже не підтверджено правомірність формування позивачем ціни в договорі, та викликає сумнів достовірність самого договору. Зазначено, що у митній декларації №UA100530/2020/040690 декларант заявив у графі 15 про те, що країною відправлення є Німеччина, разом з тим до митного оформлення надано копію експортної митної декларації Республіки Польща №20PL301010E0785061 від 20.08.2020, у якій країною відправлення зазначено “PL”, тобто Республіку Польща, а сама декларація є експортною, а не транзитною. Крім того, у митній декларації зазначено відправником особу ОСОБА_3 , тобто відмінну від осіб, зазначених у решті документів, а ціна автомобіля у експортній декларації у чотири рази вища за вказану для митного оформлення автомобіля. Також покликається на витяг з SuperSCHWACKE, згідно якого вартість продажу автомобіля становить 27550 Євро. Аналогічно вищою є вартість у наданому декларантом експертному висновку автотоварознавчого дослідження. Додатково надані декларантом 28.08.2020 витяги щодо вартості схожих автомобілів із мережі «Інтернет» не можуть бути використані для підтвердження заявленої митної вартості у зв`язку з тим, що вартість автомобілів із мережі "Інтернет" більша ніж заявлена до митного оформлення. Оскільки, декларантом не було надано документи, які підтверджують всі складові митної вартості токарів, не усунуто виявлені розбіжності та не спростовано сумніви у правильності задекларованої митної вартості, митним органом не був застосований метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). На зазначених підставах митну вартість було скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. Вартість транспортного засобу визначено на підставі раніше визнаних митницею вартостей за митними деклараціями №UA1000020/2020/16522 від 24.02.2020 та №UA408040 2020/7073 від 11.08.2020 на рівні 12000,00 Євро. Вважає апелянт, що митна вартість визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. Тому, на переконання відповідача (апелянта) рішення про коригування митної вартості товарів було винесено правомірно, однак суд не врахував доводів відповідача щодо виявлених розбіжностей та відсутність обов`язкових документів і безпідставно скасував вказане рішення. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт Київська митниця Держмитслужби просить оскаржене рішення суду від 09.02.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Позивач ОСОБА_1 не погодився з доводами апеляційної скарги, вважаючи їх безпідставними, подав на неї відзив, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення від 09.02.2021р. без змін. 
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного. 
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, 25.08.2020 декларантом позивача ФОП ОСОБА_4 подано до Київської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA100530/2020/040690 на легковий автомобіль марки “Mercedes-Benz”, модель VITO TOURER, бувший у вжитку, номер кузова НОМЕР_2 , тип кузова - універсал, тип двигуна – дизельний, кількість місць для сидіння, включаючи водія – 9, колісна формула 4х2, календарний рік виготовлення – 2018, модельний рік виготовлення – 2018, пошкоджений після ДТП. Одержувачем вантажу заявлений ОСОБА_1 . Вартість автомобіля визначена на рівні 6000 EUR, за методом визначення митної вартості – 6. В графі 15 митної декларації “країна відправлення” вказано: Німеччина, в графі 16 “Код країни відправлення”  – DE, в графі 20 “умови поставки” – не визначено (а.с. 76-77). 
Для митного оформлення митному органу було подано документи: договір  купівлі-продажу вживаного автомобіля в приватному порядку (інвойс) б/н від 14.08.2020, митну декларація типу ЕЕ №UA100630/20209/039741, акт про проведення огляду товарів від 21.08.2020 №UA205020/2020/309208, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 23.01.2020 року, документ що підтверджує вартість перевезення б/н від 25.08.2020 року, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, експортну митну декларацію  №20PL301010E0785061 від 20.08.2020 (а.с. 10-18, 78-84, 99). 
3 метою митного оформлення товару за вказаною ціною, а також враховуючи вимогу митниці, до митного оформлення додатково, на підтвердження митної вартості товару, декларантом було надано ремонтну калькуляцію, витяг з SuperSCHWACKE, висновок автотоварознавчого дослідження та фотографії пошкоджень автомобіля (а.с. 19-38, 82-98). 
07.09.2020 Київською митницею Держмитслужби прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2020/300215/1 по митній декларації №UA100530/2020/ 040690,  за яким митну вартість легкового автомобіля марки “Mercedes-Benz”, модель VITO TOURER, номер кузова НОМЕР_2 , бувшого у використанні, збільшено з 6000 EUR до 12000 EUR (а.с. 39-40, 111-112). 
У графі 33 «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено, що декларантом не надані банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; в технічному паспорті на автомобіль НОМЕР_1 зазначено ім`я власника – компанію “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, однак в договорі купівлі-продажу зазначено громадянина “ ОСОБА_2 ”; документів щодо вказаної розбіжності не надано, а отже не підтверджено правомірність формування вказаним громадянином ціни в договорі, та викликає сумнів достовірність самого договору. Зазначено, що у митній декларації №UA100530/2020/040690 декларант заявив у графі 15 про те, що країною відправлення є Німеччина, разом з тим до митного оформлення надано копію експортної митної декларації Республіки Польща №20PL301010E0785061 від 20.08.2020, у якій країною відправлення зазначено “PL”, тобто Республіку Польща, а сама декларація є експортною, а не транзитною. Крім того, у митній декларації зазначено відправником особу ОСОБА_3 , тобто відмінну від осіб, зазначених у решті документів, а ціна автомобіля у експортній декларації у чотири рази вища за вказану для митного оформлення автомобіля. Також міститься покликання на витяг з SuperSCHWACKE, згідно якого вартість продажу автомобіля становить 27550 Євро. Аналогічно вищою є вартість у наданому декларантом експертному висновку автотоварознавчого дослідження. 
Згідно висновків Київської митниці ДМС вартість транспортного засобу визначено на підставі раніше визнаних митницею вартостей за митними деклараціями №UA1000020/2020/16522 від 24.02.2020 та №UA408040/2020/7073 від 11.08.2020  на рівні 12000,00 Євро. 
З урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів Київською митницею Держмитслужби винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100530/2020/00595, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №UA100530/2020/040690 від 25.08.2020 (а.с. 41-42). У картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: “провести декларування  відповідно до Рішення про визначення митної вартості №UA100000/2020/300215/1 від  07.09.2020”. 
Відповідно до цього та з врахуванням вимог статті 55 Митного кодексу України, декларантом позивача подано до митного оформлення МД №UA100530/2020/045562, за якою  легковий автомобіль марки “Mercedes-Benz”, модель Vito Tourer, бувший у вжитку, номер кузова НОМЕР_2 випущено у вільний обіг зі сплатою гарантії в розмірі 62633,27 грн..  При цьому, в такій митній декларації, код визначення методу митної вартості в графі 43 - визначено як “ 1/6”, а в  графах 47-48 наведено подробиці розрахунків, які свідчать, що позивач не погодився з митною вартістю, визначеною відповідачем  (а.с. 43, 113-114). 
Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови у проведенні митного оформлення, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UА100000/2020/300215 від 07 вересня 2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА100530/2020/00595, виходячи з наступного. 
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування. 
Відповідно до ч.1 ст.246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. 
Частиною 1 статті 248 МК України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. 
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. 
Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч.6 ст.257 МК України). 
Крім цього, частиною третьою статті 318 МК України встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. 
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ст.49 МК України). 
Стаття 51 МК України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. 
Згідно ч.2 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. 
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ст.52 МК України). 
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (ч.4 ст.58 МК України). 
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України). 
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 
Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи (ч.4 ст.53 МК України). 
Отже, орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. 
Крім цього, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. 
Однак, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. 
Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 19.02.2019р. (справа №805/2713/16-а). 
Крім цього, відповідно до ч.5 статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. 
Згідно ч.ч. 1-3 ст.54 цього Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. 
Колегія суддів звертає увагу, що в частині четвертій статті 54 МК України визначено виключний перелік підстав, за яких митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. 
Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 зазначеного Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу; - надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. 
Аналогічний перелік причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), наведено у Правилах заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012р.. 
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхiднiсть перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi. 
Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника. 
Крім цього, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовiрностi наданої iнформацiї, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. 
Частинами 1, 2, 5, 6 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді. 
Згідно ч.ч. 1, 2 ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). 
Відповідно до ч.1 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. 
Згідно з ч.2 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. 
Відповідно до ч.4, ч.5 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. 
Згідно з ч.3 ст.58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 вказаного Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 вказаного Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. 
Частинами 1, 2 ст.64 цього Кодексу встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. 
З матеріалів справи видно, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару згідно поданої декларантом позивача ФОП ОСОБА_4 до Київської митниці Держмитслужби митної декларації №UA100530/2020/040690 на легковий автомобіль марки “Mercedes-Benz”, модель Vito Tourer, бувший у вжитку, номер кузова НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення – 2018, модельний рік виготовлення – 2018, пошкоджений після ДТП. Вартість автомобіля визначена на рівні 6000 EUR, за методом визначення митної вартості. 
У графі 33 оскарженого рішення про корегування митної вартості №UA100000/2020/300215/1 від 07.09.2020, яким відкоригована митна вартість ввезеного позивачем автомобіля до 12000 EUR за резервним методом, зазначено, що декларантом не надані банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; в технічному паспорті на автомобіль НОМЕР_1 зазначено ім`я власника – компанію “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, однак в договорі купівлі-продажу зазначено громадянина “ ОСОБА_2 ”; документів щодо вказаної розбіжності не надано, а отже не підтверджено правомірність формування вказаним громадянином ціни в договорі, та викликає сумнів достовірність самого договору. Зазначено, що у митній декларації №UA100530/2020/040690 декларант заявив у графі 15 про те, що країною відправлення є Німеччина, разом з тим до митного оформлення надано копію експортної митної декларації Республіки Польща №20PL301010E0785061 від 20.08.2020, у якій країною відправлення зазначено “PL”, тобто Республіку Польща, а сама декларація є експортною, а не транзитною. Крім того, у митній декларації зазначено відправником особу ОСОБА_3 , тобто відмінну від осіб, зазначених у решті документів, а ціна автомобіля у експортній декларації у чотири рази вища за вказану для митного оформлення автомобіля. Також міститься покликання на витяг з SuperSCHWACKE, згідно якого вартість продажу автомобіля становить 27550 Євро. Аналогічно вищою є вартість у наданому декларантом експертному висновку автотоварознавчого дослідження. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. 
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. 
Колегією суддів встановлено, що декларант надав митниці достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару, а саме: договір  купівлі-продажу вживаного автомобіля в приватному порядку (інвойс) б/н від 14.08.2020, митну декларація типу ЕЕ №UA100630/20209/039741, акт про проведення огляду товарів від 21.08.2020 №UA205020/2020/309208, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 23.01.2020 року, документ що підтверджує вартість перевезення б/н від 25.08.2020 року, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, експортну митну декларацію  №20PL301010E0785061 від 20.08.2020. 
При цьому, жодних розбіжностей чи суперечностей у поданих позивачем до митного оформлення ввезеного товару - автомобіля щодо його ціни судом не встановлено. 
Так, в процесі здійснення процедури митного контролю, 25.08.2020 року посадовою особою Київської митниці Держмитслужби було направлено декларанту електронне повідомлення, згідно зі змістом якого перераховані норми Митного кодексу України щодо підтвердження митної вартості товарів та вказано, що всупереч даним нормам декларантом до митного і оформлення не подано документ про оплату оцінюваного товару. Крім того, до митного оформлення не надано документ, який свідчить про те, що оцінюваний товар належить юридичній особі, яка уклала договір купівлі-продажу товару б/н від 14.08.2020 зі сторони продавця, що викликає сумнів у достовірності правочину, у тому числі у праві власності на оцінюваний товар та праві розпоряджатись оцінюваним товаром та визначати ціну його продажу. Крім того, у свідоцтві про право власності на оцінюваний транспортний засіб власником визначено особу, відмінну від тієї, яка уклала договір купівлі-продажу від 14.08.2020 року зі сторони продавця. Також надана копія митної декларації Республіки Польща №20РL301010Е0785061 від 20.08.2020 не може бути використана для підтвердження митної вартості, оскільки документ складено не на митній території країни експорту товару. А також тому, що відправником оцінюваного товару зазначено особу іншу, ніж у договорі купівлі-продажу та яка зазначена у свідоцтві про право власності на транспортний засіб. 
На виконання п.24, 2.5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених Наказом ДФС України №689 від 11.09.2015 року, митницею було і проведено порівняння заявленого рівня митної вартості із рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких уже здійснено. За результатом перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України аналогічних товарів. Ця обставина стала підставою для витребування додаткових документів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України, зокрема витребувано: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом). 
Декларантом на вимогу митниці Держмитслужби додатково надано ремонту калькуляцію, витяг з довідника SCHWACKE, висновок про якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №3/208 від 25.08.2020 року та фото пошкоджень. 
Митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю товарів та 07.09.2020 року було прийнято спірне рішення про коригування митної вартості №UА100000/2020/300215/1. 
Судом враховується, що автомобіль марки “Mercedes-Benz”, модель Vito Tourer, бувший у вжитку, номер кузова НОМЕР_2 , 2018 року випуску, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 23.01.2020 належав  гр. ОСОБА_2 , але він був лізинговим автомобілем Mдrkischer Kreis Der Landrat – німецької районної адміністрації. Після потрапляння у ДТП, даний автомобіль був перепроданий за 6000,00 Євро ОСОБА_1 через інтернет-площадку “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ”, яка відповідно до відкритих відомостей є автосалоном, який здійснює торгівлю: новими автомобілями, такими, що були у вжитку, лізинговими авто тощо та укладає договори купівлі-продажу автомобілів, що були у вжитку, із приватними особами. Зазначений торгівельний майданчик є офіційним німецьким продавцем, відомості про якого наявні у відкритому доступі, діяльність якого можна перевірити та який є офіційним платником податків, зокрема платником ПДВ. 
При цьому, обґрунтованими є доводи сторони позивача про те, що відповідно до німецького законодавства, для уникнення подвійної оплати ПДВ при купівлі автомобіля, потрібно оформити покупку належним чином з продавцем, який: 1) повинен бути платником ПДВ  у країні, в якій веде свою діяльність, 2) покупець повинен бути не резидентом  цієї країни. Якщо в оголошенні вартість на автомобіль складається з двох цін Netto і Brutto, то береться нижча ціна, в іншому випадку, при наявності лише ціни Brutto повернути ПДВ не вдасться, так-як продавцем виступає приватна особа, яка не веде діяльність з продажу автомобілів, а лише має намір позбавитись свого власного автомобіля. У Німеччині правила щодо переоформлення автомобіля при покупці чи продажу, наступні: здійснити оплату за автомобіль у готівковій чи без готівковій формі на основі договору купівлі-продажу, інвойсу, фактури чи іншого документа; звернутись на митницю при перетині кордону для оформлення експортної декларації; перетнути кордон по спеціальній смузі для вантажних автомобілів і поставити відмітку в експортній декларації. Якщо пройти усі ці етапи, то продавцю в електронному вигляді приходить повідомлення про те, що автомобіль покинув межі країни і платити податок на додану вартість він вже не зобов`язаний. А тому, для уникнення подвійного оподаткування ПДВ, фізичні особи у Німеччині здійснюють продаж автомобілів через торгові майданчики, які мають статус юридичної особи та є платниками ПДВ. Відповідно і відправником транспортного засобу у митній декларації зазначається представник торгового майданчика, оскільки саме юридичній особі на підставі експортної декларації буде відшкодовано суму ПДВ з вартості продажу. 
Отож, ОСОБА_1 придбав автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель Vito Tourer у відповідності до вимог законодавства Німеччини, сплативши за нього готівкою, що прямо дозволено законодавством країни продажу, та на лафеті перевіз даний транспортний засіб на митну територію України. 
Відтак правильним є висновок суду першої інстанції, що відповідні розбіжності  у поданих до митного оформлення документах мають логічне пояснення і жодним чином не свідчать про фіктивність операції з придбання позивачем автомобіля. 
Зміст перекладеного на українську мову договору купівлі-продажу вживаного автомобіля в приватному порядку від 14.08.2020, який митницею кваліфікований як рахунок-фактура (інвойс) б/н від 14.08.2020, дає можливість ідентифікувати не лише покупця – позивача у даній справі та предмет покупки – вживаний автомобіль на унікальним VIN-кодом (номером кузова), а й його продавця і ціну, за яку такий автомобіль фактично було продано (а.с. 15). Крім того, зміст вказаного документу підтверджує той факт, що ціна покупки - 6000 Євро  вже сплачена, оскільки продавець авто підтвердив, що отримав ціну покупки 6000 Євро готівкою (розділ В договору).  Також вказаним договором підтверджено, що в результаті аварії пошкоджена передня частина автомобіля. Дана обставина підтверджена фотографіями даного авто (а.с. 19-21), а також Актом проведення огляду на митниці (а.с. 11), а сторонами не заперечувався той факт, що транспортний засіб на територію України доставлявся на лафеті, був у пошкодженому після ДТП стані, самоходом пересуватись не міг. 
Судом першої інстанції також вірно враховано, що декларантом позивача було надано до митного оформлення копію експортної декларації  №20PL301010E0785061 від 20.08.2020. При цьому, суд критично оцінює твердження митниці про неможливість застосування для підтвердження митної вартості вказаної митної декларації через те, що документ складено не на митній території країни експорту товару, позаяк між країнами-членами Євросоюзу кордони носять умовний характер, а відповідні документи, зокрема експортні митні декларації, формуються на кордоні Шенген-зони, у даному випадку польсько-українському. У вказаній експортній митній декларації відправником значиться фізична особа з Німеччини, отримувачем  - позивач, а товар – автомобіль з номером кузова - НОМЕР_2 . При цьому, не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що ціна автомобіля у експортній декларації у чотири рази вища за вказану для митного оформлення автомобіля. У експортній декларації зазначена вартість автомобіля в сумі 26641,00 польських злотих, що на дату формування декларації за курсом валют дорівнює 6000 євро, тобто повністю відповідає заявленій ціні у договорі купівлі-продажу. Таким чином, зазначена митна декларація містить всі ідентифікуючі ознаки, необхідні для підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого транспортного засобу, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги. 
Також судом досліджено ремонту калькуляцію, витяг з довідника SCHWACKE, висновок автотоварознавчого дослідження та фото пошкоджень, на підставі чого встановлено, що середній вартісний рівень у витягу з довідника SCHWACKE ідентичного автомобіля, що був у користуванні, відповідного строку експлуатації, без пошкоджень, який був взятий за базу розрахунків, становить 23300 Євро, а не 27750 Євро, як зазначено митницею в оспорюваному рішенні. 
Вказаним спростовуються доводи скаржника про те, що подані декларантом позивача документи до митного оформлення ввезеного товару - автомобіля містили розбіжності чи суперечності щодо його ціни. 
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи оскаржене рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним за резервним методом, митницею взяті ж до уваги вартісні рівні із митних декларацій №UA1000020/2020/16522 від 24.02.2020 та №UA408040 2020/7073 від 11.08.2020, копії яких досліджені судом (а.с. 106-110) та встановлено, що описова графа 31 обох декларацій не містить жодних даних щодо аварійних пошкоджень цих авто після ДТП, а вартість, зазначена у цих оформлених деклараціях, становить 10000,00 та 11600,00 євро відповідно, тобто митницею визначено вартість вищу за раніше визнані, що суперечить вимогам Митного кодексу України. 
Як уже зазначалося, за умови не наведення органом доходів і зборів доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, що ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Сумніви органу доходів і зборів можна вважати обґрунтованими, лише, якщо надані декларантом документи, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган доходів і зборів повинен чітко вказати, які саме складові митної вартості, на його думку, є непідтвердженими, а також, які документи слід надати для підтвердження того чи іншого показника. 
Колегія суддів вважає, що за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування органом доходів і зборів коригування митної вартості є передчасним. 
Що стосується інформації з електронного довідника www.schwackenet.de, то відомості, які містяться в довідниках мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Електронний довідник www.schwackenet.de входить до Переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням. Однак він використовується для проведення відповідної експертизи, а не для порівняння рівня цін. Відповідачем же суду не надано доказів того, що інформація про технічний стан імпортованого позивачем автомобіля, який є вживаним та потрапив у ДТП, за наслідками відповідної експертизи подавалась для оцінки програмним комплексом Schwacke. За наведеного у суду немає жодних підстав вважати, що зазначена інформація щодо вартості автомобіля із застосуванням електронного довідника www.schwackenet.de є об`єктивною. 
Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією, яка наведена у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 по справі №1140/3242/18. 
Колегія суддів вважає, що відповідач не підтвердив належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. Тому правильність визначення митної вартості позивачем, що наведена у митній декларації №UA100530/2020/040690 від 25.08.2020 року, відповідачем не спростована. Суду не доведено наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МК України. 
Тому доводи апелянта про те, що заявлена митна вартість товару є документально непідтвердженою, суд вважає необґрунтованими. В апеляційній скарзі скаржник не навів жодних підтверджених обставин, що можуть свідчити про незаконність рішення суду першої інстанції, та не навів додаткових доказів правомірності своєї позиції, окрім тих, які були досліджені судом першої інстанції та надано їм правильну правову оцінку. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржуване рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 
                                                            постановив: 
Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби – залишити без задоволення. 
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року  в адміністративній справі №460/8310/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повне судове рішення складено 26.07.2021