УХВАЛА

13 серпня 2021 року  
Київ
справа №640/1246/20
адміністративне провадження №К/9901/23712/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,
перевірив касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії №1 від 04 грудня 2019  року №2/2 про неуспішне проходження атестації заступником начальника управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 ;
визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 21 грудня 2019 року № 2063цм про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України з 24 грудня 2019 року;
поновити ОСОБА_1 з 24 грудня 2019 року на посаді заступника начальника управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України або на рівнозначній посаді в Офісі Генерального прокурора;
стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24 грудня 2019 року, з урахуванням коригування на коефіцієнт підвищення посадового окладу.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення першої кадрової комісії від 04 грудня 2019 року №2/2 про неуспішне проходження атестації заступником начальника управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 за результатами складання співбесіди з метою виявлення дотримання прокурором вимог професійної компетенції, професійної етики та доброчесності. 
Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора від 21 грудня 2019 року № 2063ц про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України з 24 грудня 2019 року.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України або на рівнозначній посаді в Офісі Генерального прокурора з 25 грудня 2019 року.
Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 25 грудня 2019 року по 15 лютого 2021 року у розмірі 506 299,65 грн.
Допущено негайне виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року рішення суду першої інстанції змінено, викладено абзаци 4 та 5 резолютивної частини у наступній редакції:
"Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України з 25 грудня 2019 року.
Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 25 грудня 2019 року по 15 лютого 2021 року, у розмірі 1    742    567,60 грн
25 червня 2021 року Офіс Генерального прокурора засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року. Скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення ними  норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення у частині задоволених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. 
Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку із сплатою судового збору не в повному обсязі.
Скаржник усунув недоліки касаційної скарги шляхом доплати судового збору.
У касаційній скарзі Офіс Генерального прокурора посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
- якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
В обґрунтування касаційної скарги скаржником зазначено про помилкове тлумачення норм матеріального права: пункту 9, 11, 17, пп. 2 п. 19  розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX, підпункту 3 пункту 6, 8, розділу I, розділу IV Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року № 221 (далі - Порядок № 221), пункту 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 року № 233 (далі - Порядок № 233), Закону України «Про прокуратуру», статті 117, 186-1 КЗпП України, статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» у співвідношенні з пунктом 9 Порядку № 233.
Скаржником також зазначено, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування пунктів 9, 11, 17 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення"  Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ на підставі якого затверджено Порядок № 221 та зазначено, що атестація прокурорів проводиться згідно з цим порядком, а також щодо застосування підпункту 2 пункту 19 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від          19 вересня 2019 року № 113-ІХ, як визначеної цим Законом підстави для звільнення прокурорів, розділу IV Порядку № 221 та пункту 12 Порядку № 233 у подібних правовідносинах, статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» у співвідношенні з пунктом 9 Порядку № 233.
Проаналізувавши зміст касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України щодо відсутності висновку із застосування пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VIII від 14 жовтня 2014 року у взаємозв`язку із підпунктом 2 пункту 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" № 113-IX від 19 вересня 2019 року.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Скаржником подано клопотання про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Частиною третьою статті 334 КАС України передбачено, зокрема, що якщо разом із касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
За правилами пункту 5 частини першої статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
З огляду на наявність вказаного клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, суд вважає за необхідне встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду своїх міркувань та заперечень щодо заявленого клопотання.
Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Витребувати справу № 640/1246/20 з Окружного адміністративного суду міста Києва.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 03 вересня 2021 року та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Встановити учасникам справи десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для подання своїх міркувань та заперечень щодо клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                 О.В. Кашпур

Судді:                                                                                                    О.Р. Радишевська

                                                                                                    С.А. Уханенко